18 SUNDELL, UNDERSÖKNING OM METALLEGERINGARS ELEKTR. KRAFT. 
Försöket 20. N:o 2. 
Temp.-diff. Utslag. Ledningsform. 
ll.i . 232.4 212.8 
ll.o . 230.6 212.8 
10.9 . 228.4 212.4 
10.8 . i . 225.0 
Med. 10.95 Med. 229.1 Med. 212.7. 
De reducerade utslagen blifva: N:o 1 134 .11 
N:o 2 .. 157.38 
Med. 145.7 5. 
Den första bestämningen af elektromotoriska kraften, som 
gjordes omedelbart efter det stängerna hade blifvit gjutna, gaf 
ß — 4,0 0 8 samt 
a = 184.8 med s — Tg. 26° 34', 
» = 162.7 » » = Tg. 16° 3', 
» = 176.4 » » = Tg. 6° 37'. 
Med. a = 174.63. 
Under den tid, som förflöt mellan de bada bestämningarna, hade 
således elektromotoriska kraften märkbart förminskats. De första 
thermoelektriska försöken, som gjordes omkring tio dagar efter 
gjutningen gåfvo följande reducerade utslag: 
för N:o 1 ... 134.9 1 
» N:o 2 ... 165.83 
__ i 
Med. 150.3 7. 
Medeltalet är endast obetydligt större än det vid den se¬ 
nare bestämningen erhållna. Sannolikt hade således den mole- 
kulära förändring, som betingar elektromotoriska och thermo¬ 
elektriska krafternas nedåtgående, till största delen redan för¬ 
siggått, då de första thermoelektriska försöken gjordes. 
Legering N:o 3 — koppar. 
Beståndsdelarne i denna legering voro 2 delar wismuth och 
1 del tenn. Den intog såväl i elektromotoriskt som i thermo- 
