ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 872, NlO 6. 9 
betydlig. Ehuru således lika stora elektricitetsmängder genom¬ 
gått instrumentets platinatråd i bada fallen, så har dock vid 
urladdningsströmmens genomgång en större mängd arbete och 
lefvande kraft blifvit förvandlad i värme än vid genomgången 
af den galvaniska strömmen. Detta är endast möjligt på ett 
enda sätt, nemligen derigenom, att elektricitetens hastighet i 
urladdningsströmmen är större än i den galvaniska. Kallas den 
förra hastigheten för H och den sednare, såsom förut, för A, 
så följer således häraf, att i detta fall II > A. 
Men det är tydligt, att samma bevisning gäller, äfven om 
B icke skulle vara lika stort med b s endast j Om den 
elektricitetsmängd q, som genomgår galvanometern under urladd- 
ningsslaget, är n gånger så stor som den elektricitetsmängd q\ 
i 
som genomgår densamma under det, att den galvaniska ström¬ 
men är sluten, sa måste utslaget B vara lika med nb. Men 
på samma gång är A^>na. Under det att i förra fallet en n 
gånger sa stor elektricitetsmassa genomgått luftthermometern 
som i det sednare, har i förra fallet mer än n gånger så stor 
mängd mekaniskt arbete blifvit förvandladt i värme. Antingen 
n är större eller mindre än enheten, är detta icke möjligt med 
mindre än att H > A. Emedan således inom de ofvan antvdda 
gränserna alltid är större än y, så följer häraf, att inom samma 
gränser H >> A, eller att elektricitetens hastighet i urladdnings- 
slaget är större än hos den galvaniska strömmen. 1 ) 
Ehuru H är större än A, sa följer dock ingalunda omedel¬ 
bart deraf, att den tid, hvarunder den galvaniska strömmen 
7 . 7 o 
måste vara sluten för att en lika stor elektricitetsmängd skall 
hinna passera genom galvanometerns omvindningar, som da ur- 
laddningsslaget gar derigenom, nödvändigt måste vara längre än 
den tid, som urladdningen varar. Detta beror väsentligen på 
') Någon torde vilja påstå, att den stora värmeutvecklingen vid batteriurladd- 
ningen har sin primitiva orsak i den oskillatoriska urladdningen. Men 
häremot kan invändas, att de af B, iess uppställda formlerna för värme¬ 
utvecklingen äfven gälla för de fall, då den oskillatoriska urladdningen icke 
äger rum. Dessutom är den oskillatoriska urladdningen utan tvifvel ingen¬ 
ting annat än en direkt följd af elektricitetens stora hastighet. 
