ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 7 2, N:0 0. 13 
med strömstyrkan. Riktigheten häraf ådagalägges af de s. k. 
Peltierska fenomenen. 
Om, under det att strömmen fortfar, kemiska processer äga 
rum i elektromotoren, såsom förhailandet är, dä denna utgöres 
af en vanlig stapel, förändras af det nu anförda ingenting i 
hufvudsaken. Erfarenheten har lärt, att summan af allt det 
värme, som i detta fall produceras i stapeln och i den slutna 
ledningen mellan dess poler, är precist lika stor, som den värme- 
summa, hvilken skulle hafva uppkommit af de försiggångna ke¬ 
miska operationerna, om ingen ström hade ägt rum. Strömmen 
tillsammans med dess elektromotoriska kraft hafva således hvar¬ 
ken producerat eller förbrukat värme. Men som nu strömmen 
framkallar värme i ledningen till följe af ledningsmotständet, 
måste af den elektromotoriska kraften lika mycket värme för¬ 
brukas, emedan pa annat sätt summan af badas verksamhet icke 
kan blifva noll. Således äfven i detta fall har den elektromo¬ 
toriska kraften förbrukat värme för att frambringa den elektriska 
strömmen. 
Vid den galvaniska induktionen gestallta sig förhållandena 
på följande sätt: Vi tänka oss en galvanisk ström, som oupp¬ 
hörligen öppnas och slutes. Den värmemängd, som till följe af 
det galvaniska motståndet af denna ström åstadkommes under 
en viss gifven tid i den slutna ledningen, ma kallas a. Öm 
man derefter lägger en sluten induktionsbana i närheten, så 
alstras induktionsströmmar i denna bana, emedan hufvudström- 
mens intensitet oupphörligen varierar. Mätes nu den värmemängd, 
som pa den gifna tiden alstras i den inducerande strömmen och 
i hela induktionsbanan, så finner man, att bada dessa värme¬ 
mängder tillsammans äro lika med a, det vill säga, utgöra precist 
lika mycket, som förut erhölls pa samma tid i hufvudströmmens 
bana ensamt, da ingen induktion ägde rum. l ) Det är häraf 
klart, att, under det induktionen ägde rum, blef i hufvudbanan 
mindre värme fritt, än dä ingen induktion åstadkoms, och jemt 
b Öfversigt af K. Vetensk.-Akadenr.s Förhandi. 1864, sid. 79. Pogg. Ann. B. 
123, sid. 193. 
