4 EDLUND, OM DET GALV. LEDNINGSMOTSTANDET M. M. 
Etliern inom kropparne består således af två delar: den ena är 
genom attraktionen bunden vid kroppens molekuler och kan vara 
större eller mindre allt efter kropparnes olika natur och fysiska 
tillstånd; den andra delen är fri och dess täthet är lika hos 
dem alla. Detta hindrar dock naturligtvis icke, att den fria 
ethern vid dess förflyttning från ett ställe till ett annat röner 
ett motstånd från den materiela kroppen. Denna slutsats är 
redan till sina väsendtligaste delar af erfarenheten bekräftad 
genom Fizeaus bekanta undersökning 0111 ljusets gång genom 
en vätska, som befinner sig i rörelse. Denna undersökning ledde 
nemligen till det resultat, att en del af ethern måste anses vara 
bunden af den i rörelse varande vätskans molekuler, hvaremot 
den andra delen måste antagas vara fri och af vätskans rörelse 
mer eller mindre oberoende 1 ). 
Enligt vår åsigt består den galvaniska strömmen i ingen¬ 
ting annat än etherns förflyttning utefter längden på den gal¬ 
vaniska ledaren, och vi hafva i ett föregående arbete framställt 
bevis för riktigheten af denna åsigt -). Den ethermassa, som 
den slutna galvaniska ledningen redan innehöll, då ethern ännu 
var i hvila, har af strömbildningen hvarken blifvit ökad eller 
minskad; den har blott af de elektromotoriska krafterna blifvit 
försatt i en translatorisk rörelse. Då fråga är om vanliga gal¬ 
vaniska strömmar, förbruka dessa krafter värme för att åstad¬ 
komma denna rörelse. Der dessa krafter hafva sitt säte, måste 
således värme försvinna, ungefär på samma sätt som värme 
försvinner, då en komprimerad gas får tillfälle att utströmma 
ur ett kärl genom en öppning, livar vid värmets osskillationer 
förorsaka en translatorisk rörelse hos gaspartiklarne. Krafterna 
verka direkt endast på de närmast liggande etherlagren och 
bringa dessa i rörelse, och dessa försätta sedermera genom det 
häraf uppkomna trycket den öfriga ethermassan i rörelse. Etliern 
har, som bekant är, en mycket stor elasticitet. Man torde der- 
före kunna antaga, att det nämda, rörelsen åstadkommande, 
') Compt. rend., T. 33, sid. 349. Pogg. Ann., Erg. 3, sid. 457. 
2 ) Sur la nature de 1’électricité. Arch. des seeinces phys. et nat. Geneve 1872. 
