ÖFVERS1GT AF K. VE TE X S K. - A K AD . FÖRHANDLINGAR 1 872, N:0 7 . 11 
strömraaiTie för s 0 , s l , s n , s m o. s. v., så far man således, 
emedan motståndet är proportionelt med strömstyrkan: 
ßo r o — 6 V'i 
~ s i liOn 
Det vill med andra ord säga, att strömstyrkorna i de respektive 
ledningarne sta i omvändt förhållande till dessas motstånd vid 
strömstyrkan 1; livilket resultat, såsom man ser, öfverensstämmer 
med erfarenheten. 
Frågan är nu, att ersätta ledningaiaie /„ , j \, f n , f lu o. s. v. 
med en enda ledare F, och göra denne sådan, att den förorsakar 
samma motstånd mot s som ledarne / 0 , , f n o. s. v. 
Det galvaniska ledningsmotståndet bestämmes af mottrycket 
mot strömmens fortplantande på areans enhet af ledaren. Detta 
mottryck var, då strömmen samtidigt genomgick ledarne / 0 , f \, 
f u o. s. v. = R. Om det sökta motståndet för strömstyrkan 1 
hos F kallas x, så liar man således, att 
R — sx. 
För att finna i?, har man enligt det nyss anförda; 
R 
s o — ~ 
'0 
R 
= — 
r \ 
R 
s n = “ 
1 n 
6 ' in = således 
S 0 + 
Häraf erlmlles: 
+ 6'i, + . — s 
1 
x = i i i i ; 
- 1-h •” -1 - . . . 
r 0 r \ r \\ ? 'lll 
livilket, såsom bekant är, öfverensstämmer 
med erfarenheten. 
Vi tänka oss nu en fördelning af ledarne 
på sätt närstående figur 2 utvisar: Ledaren 
delar sig vid a i tva grenar, hvilka åter för¬ 
ena sig vid 6, hvarförutan bryggan cd samman¬ 
binder dem båda. Vid punkten c delar sig 
strömmen i två delar, af hvilka din ena 
1 
4- 
r ,,, 
ig- 
