18 EDLUND, OM DEN GALY. STRÖMMENS KEM. VERKAN. 
repulsionen vara omvändt proportionel mot qvadraten på af- 
ståndet, utan måste den, såsom i ljusläran antages, sättas om¬ 
vändt proportionel mot en högre potens af afståndet. Yi be¬ 
teckna denna potens med n. Om tätheten hos ethern i den ena 
af dessa elementer är ö' och i den andra d", så blir resultanten 
( ( ) t _ ( )" \ 
——— \dcoJ§, 
hvarest f är en konstant. Men i den i hvila varande ether- 
massan kan skillnaden mellan etherns täthet för tvänne punkter, 
som ligga på ett oändligt litet afstånd ifrån hvarandra, icke 
vara annat än oändligt liten eller noll. Om skillnaden ö' — å” 
kallas p, så är således o antingen noll eller en oändligt liten 
qvantitet. Kalla vi nu komposanten utefter dS, af hela den 
öfriga i hvila varande ethermassans repulsion på öd oj d g för 
Jj, b dco d £ och hela den galvaniska strömmens repulsion på den 
samma utefter dS, för S 1 ådcod§, så erhålles följande vilkors- 
eqvation för jemnvigten: 
(S 0 + SJddwdg ■ . ådcodS, eller 
r n 
t 1 
*S 0 + 
/. o d (O/IS 
hvarest afståndet r har ett oändligt litet, värde. 
Det är tydligt, att en dylik eqvation kan uppställas för 
hvilken punkt som helst i den hvilande ethermassan. Den gäller 
således äfven för det fall, att rumelementet d co d ^ ligger utefter 
den galvaniska strömmens ledningsbana på ett oändligt litet af¬ 
stånd från densamma; ty äfven här är ethern i hvila med en 
oändligt liten skillnad i täthet för tvänne punkter, belägna oändligt 
nära hvarandra. Om rumelementet diod i; förflyttas ett oändligt 
litet vägstycke, så undergår derigenom den algebraiska summan 
S 0 + S 1 blott en oändligt liten förändring. Om man derföre tän¬ 
ker sig, att d co di; flyttas in i strömmens ledningsbana, så fort- 
far S 0 + S 1 att vara oändligt mindre än — 
Detta är af sig sjelft tydligt, om diod§ är beläget på ett 
oändligt kort afstånd från strömbanans yttre gränsyta. Men det 
gäller äfven för en punkt hvilken som helst, belägen på ett 
ändligt afstånd från gränsytan. Man tänker sig, att man i 
