8 BONSDORFF, KLOFÄLLNINGEN HOS LAGOPUS OCH TETRAO. 
myrägg m. m. åt sina ungar, såsom orsak till denna pathologiska 
klofällning. Sedan Herr M., i motsats härtill, funnit, att dun¬ 
ungar af tjäder m. m. förtära utom vegetabiliska ämnen åtskil¬ 
liga larver, som förekomma i gräs ocli på buskar, spindlar, skal¬ 
baggar m. m., livilka således kunna erhållas utan ett sådant 
krafsande som jag antagit, förklaras min tydning af förhållandet 
såsom oriktig, och tillägger Herr M., » om en sädan krafsning 
vore nödvändig, skulle man icke då förvånas öfver de till ett 
sådant ändamål högst olämpligt långa, raka och svagt konstra- 
\ 
erade naglarne, isynnerhet hos riporna ». 
Ifrån den empiriska ståndpunkt, Herr M. intagit* och livilken 
han förklarar såsom den enda rätta för tydningen af fenomenet, 
intager Herr M. den teleologiska ståndpunkten, och söker från 
denna ådagalägga, »att de långa klorna hos Lagopus och Tetrao 
äro fullt ändamålsenligt danade för dessa foglars behof under 
vintern, och förliknar dessa klor med ett slags snöskor, hvilka 
jemte fransarne kunna göra samma tjenst som skidor. Slut¬ 
ligen anmärker den aktade forskaren: »Sommaren gör dock hela 
denna utrustning öfverflödig» och anser den periodiska klofäll¬ 
ningen hufvudsaklgen hafva sin grund i detta förhallande. 
Herr M. har rätt, då han anmärkt, att jag såsom orsak till 
den inflammatoriska process i nagelbädden, som jag antagit såsom 
föregående ifrågavarande klofällning, allt för specielt framställt 
endast krafsandet i jorden. 
Jag bör derför lemna den upplysning, att jag dermed för¬ 
stått hvarje mekanisk inflytelse, och, såsom en af dessa mång¬ 
faldiga mekaniska orsaker, i förbigående anfört Rip- och Orr- 
honans krafsande i jorden. Herr M. har nu meddelat den upp¬ 
lysning, att han funnit i. kräfvan hos ungar af nämnde slägten 
larfver, skalbaggar, spindlar m. m., men liäraf följer icke, att 
icke äfven maskar, som tillbringa sitt lif i jorden, ingå såsom 
födoämnen, ehuru Herr M. icke observerat sådana. Orsaken 
härtill är helt enkelt den, att sådana med större lätthet upp¬ 
lösas, och sålunda icke kunna så tydligt igenkännas, som de 
öfriga med mer eller mindre hårdt skal försedda djuren, hvilka 
