ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 2, N:0 0. 11 
ff 
ning af nagelns längd ocli utöfver nagelbädden. Andan nötes 
nu, sä länge marken icke är snöbetäckt, under fogelns rörelse, 
sä att den icke uppnår en större längd. Då marken betäckes 
med snö, förefinnas icke de vilkor, som verka nagelns afnötning, 
den kan nu växa till sin naturliga längd och under dessa för¬ 
hållanden gagna såsom snöskor eller skidor, såsom Herr M. be¬ 
hagat uttrycka sig. Att detta förhållande är gemensamt för 
hanen ocli honan af Lagopus och Tetrao är klart, och erkänner 
jag med nöje det misstag, Herr M. anmärkt i min uppsats, der 
jag låtit komma mig till last, att jag framställt klofällningen 
såsom förekommande endast hos honorna, ehuru Herr M. i sin 
Jemtlandsresa meddelat, att han funnit två hjerphannar i som- 
mardrägt med nyss fällda klor. Men detta misstag å min sida 
är af intet inflytande på det sätt, på hvilket jag förklarat feno¬ 
menet. 
* 
Af hvad jag sålunda anfört, följer: att de långa naglarne 
om vintern hos arter af Lagopus och Tetrao år o en följd der af ', 
att marken,på hvilken dessa foglar uppehålla sig , är mjuk och nag¬ 
larne således icke afnötas under fogelns rörelse, men att,, då 
marken blifver fri från sitt snötäcke, dessa långa vinterklor äro 
orsak dertill, att nagelbädden och roten retas af den om som¬ 
maren ojemna markens mekaniska inflytelser , livaraf framkallas 
en inflammatorisk retning i nagelroten och nagelbädden, med ex- 
sudation såsom följd. 
Följden häraf är, att den långa nageln ajlägsnas från sitt 
anatomiska, sammanhang med nagelbädden, då den öfversta delen 
af det malpighiska eller cell-lagret transformeras till en ny nagel, 
som betäckes af den gamla vinterklon såsom af en skicla, hvilken 
sednare, vid mekanisk inflytelse, faller bort, så att den nya na¬ 
geln kan framträda i dagen . Denna förklaring står i närmaste 
sammanhang med klons anatomiska byggnad, och de fysiologiska 
lagar som härmed stå i sammanhang. 
Flere forskare liafva gjort den observation i naturen, att 
arter af Lagopus och Tetrao om vintern liafva långa klor, och 
att dessa affalla i Juni månad, då de ersättas af korta klor. 
