40 
OTTO TORELL, UNDERSÖKNINGAR OFVER ISTIDEN. 
bladen ser man också, huru omöjligt det har varit att alltid 
draga en bestämd gräns emellan det från krosstensgruset ur- 
sköljda ”svallgruset” och det typiska ‘’rullstensgruset”. 
o 
Asar. De i synnerhet norr och söder om Hjelmaren och 
Mälaredalen förekommande s. k. åsarne äro, såsom redan blif- 
vit antydt, lokala men i hög grad egendomliga hithörande bild¬ 
ningar. Under detta namn har man nemligen sedan lång tid 
tillbaka beskrifvit ett stort antal långa grusryggar. De störres 
(hufvudåsarnes) riktning är här i allmänhet från N. N. W. til! 
S. S O., men mindre sidoåsar (biåsar) tillstöta i sned vinkel 
o 
från N. O. eller N. W. Asryggarne äro ej alltid sammanhän¬ 
gande, utan kunna bilda rader af mer eller mindre skilda kul¬ 
lar, hvilka åter kunna utbreda sig till hedar och moar (v. Post), 
De äro oftast tydligt skiktade. En och samma ås kan till sitt 
innehåll utgöras pa ena stället af endast rullsten, på ett annat 
af grus och sand och pä ett tredje af dessa materialier sam- 
fäldt (Erdmann). Stenarne äro rundade och mattslipade samt 
ligga oftast med sin hufvudaxel utefter åsarnes längdriktning. 
Gruset och sanden likna det danska ”Rullestenssandet”. Genom 
dessa karakterer skilja de sig tydligt ifrån krosstensgruset och 
visa sig vara afsatta ur vatten. Man har urskilt en äldre af 
rullsten, grus och sand bestående kärna eller stomme och ett 
skal af skiktade sand- och lerlager, Uti vestra Sverige, t. ex. 
Elfsborgs län, äro åsarne mindre tydliga, de äro ofta af brutna’ 
och hafva en stor benägenhet att öfvergå till moar af rullstens¬ 
grus l ). I allmänhet börja de uti bergdalarne, men fortsätta 
sedan sin väg öfver låglandet. Dessutom har man på ytan 
och i de öfversta lagren iakttagit större erratiska block samt 
terasser och åsgropar på sidorna. 
Redan de äldre svenska naturforskarne såsom Linné '-) 
uppmärksammade åsarne, och C. af Forssell, C. A. Agardh 
’) Jfr. kartorna från S. G. U, 
2 ) ”Halmåsen sträckte sig långa stycket vid landsvägen ifrån Hardemo Kyrka 
rätt åt söder. När skall väl en gång våra Svenska blifva så uppmärksamme, 
att de beskrifva alla Sveriges åsar, ocli derigenom lägga grunden för Phy- 
