42 
OTTO TORELL, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER ISTIDEN. 
En annan åsigt framställdes af Lyell '), nemligen att de 
äro strandbildningar, uppkomna genom hafsströmmarnes ocli 
vågornas inverkan under perioden för Skandinaviens sänkning 
och höjning. Denna åsigt biträddes sedermera af flertalet af 
de in- och utländska naturforskare, som hafva yttrat sig om 
åsarne, såsom Forchhammer, Desor, Murciiison, v. Post 
(1855), Erdmann, Loven m. fl. Lyells och Erdmanns 
(1857) bestämda utsago, att lager af hafssnäckor blifvit funna 
inuti sjelfva åsarne, tycktes också utesluta hvarje annat anta¬ 
gande. På grund af iakttagelser från Spetsbergen uttalade jag 
1859 den förmodan, att åsarne i andra hand blifvit bildade af 
moränernas genom hafsvågorna omarbetade innehåll * 2 ). Denna 
uppfattning utvecklades vidare af Loven, sonr jemförde åsarne 
med de långa och låga strandrefven utanför Islands sydvestra 
kust, hvilka sannolikt också hafva blifvit bildade på detta sätt, 
A. Erdmann har med ifver omfattat samma åsigt och i ”Sveri¬ 
ges qvartära bildningar” utförligt anfört de skäl, hvilka han 
anser tala för densamma. Ehuru denna åsigt ej längre är håll¬ 
bar såsom allmän förklaring öfver åsarnes tillkomst, så har ge¬ 
nom detta arbete äfvensom genom de från Sveriges Geologiska 
Undersökning utgångna kartbladen och beskrifningarne ett stor- 
artadt material blifvit samladt för ett fortsatt studium af åsar¬ 
nes ännu långt ifrån utredda bildningssätt. 
En tredje åsigt har äfven blifvit framställd, nemligen att 
åsarna skulle vara gamla moräner. Den uttalades redan af 
Charpentier och andra författare och bestreds, såsom redan 
är nämndt, af Berzelius. 
v. Post, som i sin monografi öfver Köpingsåsen gifver den 
första noggranna beskrifning öfver en viss ås, biträder uti detta 
arbete Lyells uppfattning 3 ). Sedermera har han uti beskrif- 
') Lyell : On the rising of land in S vveden. Trans, of Roy. Soc. 1835. 
2 ) Torell: Spitsb. moll., sid 97. 
: ') ”Rullstenarne ligga för öfrigt icke oredigt hopade; de ligga i allmänhet hvi- 
lande med ^de plattade sidorna vettande nedåt och uppåt, och efter sin längd¬ 
axel utsträckte i åsens riktning eller i N. till S. — — — De intaga denna 
ställning, antingen de ligga hvilande på hvarandra eller äro mellanlägrade 
