t 
ÖF VERSIGT AF K. VET EN SK.-AK AD. FÖRHANDLINGAR 1 872, N:0 10. 59 
lan den gula och den blå krosstensleran ett skiktadt sandlager 
a t ett par fots mäktighet, hvilket mot norr öfvergick i ett sten- 
blandadt gruslager. Vid de talrika tegelbruken användes icke 
den gula krosstensleran (som här kallas mergel) till tegel, hvar- 
emot den blåa (”tegellera”) härtill begagnas. Den är nemligen 
tillräckligt stenfri för att utan slamning kunna slås till tegel. 
Att den emellertid verkligen är morän och ej afsatt ur vatten, 
bevisas deraf, att någon lagring ej kan upptäckas deruti. Ka¬ 
rakteristiskt för denna lera tyckes vara, att blocken uti den i 
allmänhet äro mycket afrundade. Vid ett af tegelbruken, hvarest 
såväl denna som den djupare liggande diluvialleran användes 
till tegel, uppgafs, att den undre krosstensleran gaf rödt tegel, 
hvaremot diluviallerans blef gult under bränningen *). 
Omedelbart under den undre krosstensleran vidtog på flera 
ställen en skiktad stenfri ljusgul sand, uti hvilken mer eller 
mindre sandblandade, likaledes tydligt skiktade, lerbäddar fun- 
nos inneslutna (4). Det var på tillgången af denna stenfria 
lera, hvilken ej kräfde slamning, som de talrika tegelbruken nt- 
med denna kust liufvudsakligen blifvit baserade och hvarigenom 
äfven ett särdeles godt tillfälle yppade sig att få se goda pro¬ 
bier. Sanden, som till hela sitt utseende på ett slående sätt 
erinrar om diluvialsanden i Tyskland och Holland, är särdeles 
i 
vackert skiktad. Den förekommer än i vågräta, än mer eller mindre 
böjda eller resta lager. Vid sjelfva Glumslöf äro sand- och de 
deruti inneslutna lerlagren resta i mer än 45° vinkel och bilda 
nästan uteslutande hela branten, hvilken torde vara öfver 100 
fot hög. De liafva en i ögonen fallande likhet med Lyells 
”contorted drift”, som så ofta af honom beskrifves -), och bära 
de tydligaste spår af att hafva varit utsatta för ett utomor¬ 
dentligt våld. Lagren äro ej blott böjda och uppresta uti alla 
tt 
möjliga vinklar, de deruti inneliggande lerorna äro, såsom Or- 
sted uttrycker sig ”blomkaalagtigt böiede”. Jag har iakttagit, 
') Detta förhållande tyckes antyda en olikhet i kemisk sammansättning. 
2 ) Lyell : Antiquity of man. London 1863, sidd. 222, 308. 
» 
