60 
OTTO TORELL, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER ISTIDEN. 
att leran är på sina ställen alldeles brusten uti mindre styc¬ 
ken, hvilkas ytor blifvit på det tydligaste repade och polerade 
genom det våldsamma trycket och delarnes gnidning mot hvar¬ 
andra. De förete sålunda enahanda slintytor (slickensides), 
som sä allmänt förekomma uti de äldre formationerna. 
Man kan iakttaga samma lager på den motsatta sidan af 
it 
Öresund, ehuru det här är svårare att få se tydliga profiler af 
det skäl, att endast få tegelbruk här äro grundade på diluvial- 
1 erans tillgodogörande. I närheten af Helsingör har jag besökt 
ett sådant, der man hade funnit bernsten i den stenfria leran. 
Straxt söder om Humlebaek skall enligt Oersted diluvialleran 
(”argilla glauca”) finnas under krosstensleran (”argilla lutea”) 1 ). 
När jag besökte samma ställe, var profilen ej tydlig till följe af 
regnet. Deremot kunde jag söder derom vid Sletten undersöka 
den höga och branta stranden, som der upptill består af ler- 
blandadt krosstensgrus, uppfylldt af störrre ocli mindre tätt 
sammangyttrade stenar och block, hvarunder fin skiktad sand 
i något böjda lager vidtager. Yid Yedbsek, som ligger obetyd¬ 
ligt sydligare än Landskrona, iakttog jag samma lagringsför- 
hållanden som vid Sletten. Under en typisk krosstenslera med 
spridda block låg en fin skiktad sand med böjda lager. Jag 
har ej haft tillfälle att besöka Hven, men har mig bekant, att 
endast lösa jordlager träda i dagen på denna ö. 
För den, som studerat båda sidorna af Öresund, är det 
fullt tydligt, att sjelfva sundet är af långt sednare datum än 
strändernas och Hvens jordlager och att norra Sj ml land och 
Skåne varit ett sammanhängande land under isperioden. 
Utom de här anförda iakttagelserna, hvilka jag varit i tillfälle 
att anställa, hafva dessutom några fä hit hänförliga blifvit gjorda af 
andra geologer. Så har Hr Hummel söder om Hallandsås i re¬ 
geln påträffat sand under krosstensleran. Man har nedgått i 
densamma 16 fot, men alltid blifvit hindrad af vatten. På 
grund häraf har jag också ansett den vara diluvialsand -). Uti 
') ÖRSTED: 1. c. p. 22. 
-) D. Hummel: 1. c., sid. 602. 
