ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 872, N:0 10. 63 
Mark Brandenburg utgöres den intill hälften eller mera af smä 
färglösa qvartskorn och hvit glimmer samt af korn af brunkol 
och bernsten, hvilka alla härröra från den underliggande brun- 
kolssanden, under det att de likaledes uti stor mängd förekom¬ 
mande större ljusgula qvarts- och fältspatskornen, hvilka sist¬ 
nämnda alldeles saknas uti brunkolssanden, härstamma från 
skandinaviska bergarter. Den är sålunda bildad i vatten och 
på bekostnad af såväl de underliggande inhemska som de från 
Skandinavien transporterade bergarterna. Undantagsvis hafva 
snäckor af ännu lefvande arter blifvit funna deri. Diluvialle- 
rorna uti denna skilja sig hufvudsakligen genom beståndsdelar- 
nes mindre storlek från diluvialsanden. De hafva tydligen blifvit 
aflagrade i bäcken uti sanden. I allmänhet har man sökt för¬ 
klara diluvialsanden såsom en marin bildning. 
På samma gång som det var obestridligt, att den har blifvit 
afsatt ur «vatten, föreföll det mig oförklarligt, huru de i den¬ 
samma ingående mineralierna af nordiska bergarter kunnat trans- 
porteras tvärs öfver Östersjön genom hafsvagornas och hafs- 
strömmarnes verksamhet, ty den för de erratiska blocken upp¬ 
ställda hypotesen om transport genom drifis eller isberg lät sig 
ej tillämpa på diluvialsanden och leran. 
Efter ett års fåfängt arbete med detta problem leddes jag 
under en resa i Tyskland 1865 genom jemförelse med de af 
t * 
mig flera år tidigare observerade förhållandena på Island till 
en uppfattning, som jag tror kunna på ett tillfredsställande sätt 
förklara dessa aflagringars bildningshistoria, På Island har 
flertalet af de stora jöklarne ett mycket olika utseende med de 
egentliga alpländernas. De utaf evig snö och jöklar betäckta 
/ ■— • 
bergen förete nemligen i allmänhet ingalunda pittoreska alpfor¬ 
mer, utan hafva i stället i synnerhet på längre afstånd utseen¬ 
det af stora snö- och istäckta platåer. Deras jöklar utbreda 
sig ofta ganska långt öfver låglandet och se då ut som vid¬ 
sträckta isfält. Detta utseende är så iögonenfallande, att Olav- 
SEN och Povelsen indelade jöklarne på Island i sådana, som 
tillhörde bergen, och dem, som såsom istäcken bildades på 
