13 
utan tvifvcl derföre, att invånarne Hytt vid den omstörtning 
som bottenskrapan förorsakat, men icke få rör hafva Amphipo- 
den q var. När den upphemtade leran fått sätta sig till en 
jemn yta, och vattnet klarnat deröfver, händer det någongång, 
att ett sådant rör med den klufna ändan sticker upp öfver le¬ 
ran, och Ampelisca ses sitta innanför öppningens flikar och vid 
beröring hastigt draga sig tillbaka inom dem. Men oftast ser 
man endast fria Ampeliscer simma omkring. Då kan man få 
iakttaga huru en eller annan börjar att bygga nytt bo. Den 
kastar sig på ryggen i leran och sänker sig så, att endast huf- 
vudet sticker upp, och med de, med långa hår besatta anten¬ 
nerna hopar den snart på hvarje sida en liten vall af lera. 
Huru det trådiga bindämnet afsättes är icke iakttaget, troligen 
utgjutes det ur munnen. Af detta sätt att bygga kan man 
sluta, att det förlängda röret måste komma att ligga utefter 
bottnens yta, med den smala konvexa kanten nedåt, och den 
främre öppningen något öfver ytan. Omkring trettio exemplar 
af Ampelisca Eschrichti, som enligt anteckning äro tagna ur 
sina rör, äro alla honor. Huruvida detta är endast en tillfäl¬ 
lighet, eller om endast honorna bygga bo, måhända i samman¬ 
hang med någon egenhet i ungarnas utveckling, torde nya iakt¬ 
tagelser kunna upplysa. En gång fanns i leran ett knippe af 
många rör så nära sammanställda, att man deraf kunde förmoda 
att Ampelisca lefver samhälligt. 
2 . Entomologis k a excursioner vid en del af 
Vellerns östra strand. — Studeranden Aug. Emil Holm¬ 
gren hade till Hr Bohemån insändt följande uppsats: 
»Jag har visserligen förut både varseblifvit och hört om¬ 
talas att, sedan en vestlig storm satt Vetterns lätta våg i rö¬ 
relse, en hel mängd saker, såsom spilror efter båtar, fiskred¬ 
skap o. d. blifvit uppkastade på stranden; men att en så oer¬ 
hörd mängd insekter, som vågen uppsnappat, äfven blifvit dit- 
förda och räddade, kunde jag knappast föreställa mig. På or- 
