hvilka upptaga de föga odlade nejderna närmast Wermlands- 
gränsen. Hvad jag med hänsyn till ifrågavarande ämne iakt¬ 
tagit torde jag i korthet få meddela. 
Lesjöfors bruk i Rämens socken, der jag förnämligast uppe¬ 
höll mig, ligger omkring 800 fot öfver hafvet och landet upp¬ 
stiger vidare mot Dalarne, här och der med höjder, som uppnå 
1000 till 1100 fot och möjligen deröfver. Jordtemperaturen 
är sannolikt ej betydligt öfver + 5 U C. Trakten, som genomlö¬ 
pes af flera vattendrag, h vil ka alla förenas i Svartelfven, är 
uppfylld af gneissberg, gräsbevuxna, ofta odlade höjder samt tal¬ 
rika mosstrakter. Vid Gåsborn, Långbanshyttan, Taberget, Nord¬ 
marken etc. möta för det mesta malmförande kalksträckningar. 
Jordmånen består hufvudsakligen af sand och torfmylla, sko- 
garne af Gran, Tall, Björk och Arre, med ringare inblandning 
af Hägg, Rönn, Asp, Sälj och Jolster, samt på gynnade lokaler 
af någon Lönn eller AL Af nordligare växtarter träffas Rubus 
Chamcemorus allmän och väl utbildad, äfvensom R. arcticus, 
Mulgedium alpinum, Betala nana , Salix glauca, Lapponum 
och phylicifolia, Carex globularis etc. För öfrigt finnas här 
Potentilla norvegica och Convallaria verticillata. Anmärk¬ 
ningsvärd är fattigdomen på phanerogama växter, som i denna 
trakt knappast kunna antagas till 350 arter. Bland dessa ut¬ 
märka sig genom sin ymnighet, i vattendragen: Ranunculus 
Flammula (forma fluitans), Nymphxa alba, Menyanthes , Lo- 
belia; i kärr och mossar: Comarum, Parnassia, Oxycoccos, 
Pedicularis palustris, Myrica, Betida nana, Salix nigricans, 
Eriophorum angustifolium; på fuktiga ängar: Spircea Ulmaria, 
Myosotis palustris, Rhinanthus major, Valeriana officinalis, 
Succisa pratensis, Circium palustre , Ccilamagrostis lanceolata, 
Aira ccespitosa; på högländta ängar och backar: Silene in/lata, 
Epilobium angustifolium, Carum Carvi, Scabiosa arvensis, 
Chrysanthemum Leucanthemum, Solidago , Leontodon autumna - 
hs, Plantago media , Festuca rubra; vid gårdar och på åker¬ 
renar: Matricaria inodora, Rumex domesticus; i barrskogar: 
Linncea, Vaccinium Myrtillus. Med afseende på de odlade 
