190 
Det är tydligt att den korta tiden af ett dvgn, särdeles 
nnder den ogynnsammaste perioden af året, ingalunda skulle 
kunna lemna några tillfällen att bilda sig något fullständigt 
begrepp om denna ös Flora. Jag har sett uppgifvas, att den 
skulle uppgå till något öfver 700 arter; mig var det omöjligt 
att under mitt dygns uppehåll sammanbringa mera än vid pass 
100, hvilka dock så der temligen kunna lemna en reducerad 
aning om karakteren deraf, nemligen att den ej på minsta vis 
är egendomlig, utan sammansatt af diverse kolonister, mest från 
England, hvarifrån öns alla cultur-, ogräs- och vildmarks-väx- 
ter härleda sig, till den grad, att man alldeles tycker sig van¬ 
dra på en engelsk jord, i all hennes magerhet. Det är endast i 
skogarne kring Dianas pik man kan finna några ursprungliga 
växtalster. De utgöras hufvudsakligen af fyra stora träd-syn- 
genesister, och en massa (jag fann fjorton) arter Ormbunkar, 
hvaribland en palmlik Cyathea, som bildar riktiga alléer uppe 
på den höga, som en mager hästrygg smala bergåsen; för öf- 
rigt gömma sig der tvenne egna Campanulae, och Rubus pin¬ 
natus bildar oegenomträngliga snår. Den trädvegetation, som 
för öfrigt här och der framstår, utgöres af en i täta dungar 
odlad Tall (som man planterat, sedan för vid pass 100 år se¬ 
dan de från England hitförda getterna uppätit, enligt uppgift, 
den trädvegetation, som då lärer betäckt äfven lägre delar af 
ön), en Ek, massor af en Eucalyptus, en Podocarpus, Salix 
habylonica, Acacia heterophylla och Cydonia japonica. Vägar 
och odlingsfält inhägnas af nyssnämnde Rubus pinnatus (allde¬ 
les som R. discolor &c. i England) och Buddleja saligna, som 
hitfördes för fyra år sedan, har nu spridt sig öfver hela ön i 
de tätaste snår. Hvad som åt höjderna ger ett högst eget 
utseende är de yfviga och frodiga massor af Ulex europseus, 
som ej allenast bland de gröna skogarne inmänger sina gula 
färger och förlänar dem en angenäm, nästan höstlikt skiftande 
färg, utan äfven förgyller de annars så nakna och enfor¬ 
miga bergsidorna och sandfälten, der för öfrigt en stor busk- 
artad Osteospermum (tror jag) är särdeles allmän. Gräsmattan, 
