sätt, då man besinnar, att när den ström, som hitförde dessa 
materialier, som afrundade och söndergnuggade dem, aftog och 
upphörde, sjönko först de tyngsta stenarne till botten, och så 
vidare de allt mindre och mindre, till dess, i lugnare vatten, 
sanden kunde lagra sig öfverst. Man tycker då också, att 
bvarje lager, som ej är det öfversta, skulle i sin öfra del bära 
spår af den nästföljande strömmens inverkan, och tecken till att 
så verkligen varit fallet, saknas icke. Lagren ligga nemligen 
ej fullkomligt horizontelt öfver hvarandra, utan äro något un- 
dulerande octr det isynnerhet uppemot de öfversta delarne; äf- 
venså ses lagren innehålla mindre och böjda band af samman- 
hopad småsten och sand, hvilka ligga skilda inuti de större 
lagren. De större rullstenarna af en å två fots diameter äro 
både af plutorisk stenart och af kalk, som innehåller förstenin- 
gar, efter li vil ka att dömma den är af Gotländskt ursprung. 
Något söder om Wisby ser man i den grop, som är gjord 
just i vinkeln der vägarne, som gå söderut skiljas åt, att den 
der öfver kalkhällen hopade sand- och grusmassan, med deri 
inbäddade rullstenar, har antydning till ett dylikt lagringssätt, 
som den nyssnämnde åsen. Här finner man granit- och kalk- 
«/ w 
klapper lagrade i tunna undulerande bäddar, med fin sand 
emellan sig. En fin rödbrun lera ses här äfven aflagrad på 
vissa punkter bland sanden. I norra delen af den fördjupning, 
som här uppstått genom borthemtande af grus, visa sig på 
sidoväggarne ganska stora block, alla afrundade och utan kan¬ 
tigheter, och emellan dem ligga bälten af fin rödaktig sand. 
Enligt hvad Neogard i sitt ofvananförda arbete berättar, var 
'det 1715 som i kalkhällen under detta lager de stora refflor 
påträffades, hvilka äfven Murchison omnämner. »Straxt utan¬ 
för then Södra Stads Porten ther en 1715, som grof något 
djupt, råkade på en jordfast hälla af ett hårdt slag som en grof 
marmor, hvilken war hel slät och polerad med långa djupa 
listor mer än tvär hand breda, såsom gjorde med enom list— 
höfwel. Landshöfdingen dåwarande Högwälb. Hr Bar. Nils 
Öfver s. af K. Vet.-Akad. Förh. År q. 9. N: o 8. - 
