20 4 
endast fragmentariska, funnos, men i stället förekom ett fint blått 
stoft, som kan spåras i horizontella band genom sanden, och som, 
i likhet med det man känner från öfriga snäcklager i Sverige, 
kan anses härröra från dekomponerade skal af sistoämda mussla. 
Lagret vid Grumpevik i Wamlingbo är, der det synes i 
dagen öfver kalkhällarne vid stranden, ej så utbildadt som det 
nyssnämda, men visade i det närmaste samma fossilier och 
bland dem Litorina litorea. 
I alla ofvannämda snäcklager är det Cardium edule, som 
jemte Paludina baltica, af alla der förekommande arter, utgör 
den på individer rikaste arten. Att Mytilus edulis ej heller 
förefunnits i ringa mängd på åtskilliga ställen, det visa de blåa 
sloftband den lemnat efter sig. Deremot förekommer Tellina 
baltica i få exemplar. Då man nu, åtminstone enligt hvad 
förhållandet är kring Gotlands kuster, vet att Cardium edule, 
Paludina baltica och Mvtilus edulis företrädesvis träffas närmare 
stränderna på mindre betydligt djup och att deremot Tellina 
baltica mest finnes på grof sand på \ 2 å 15 famnars djup, 
synes det som om dessa bildningar skett i närheten af strän¬ 
derna. De hålla äfven en ganska ringa mäktighet af några få 
fot. — De sydliga lagren öfverensstämma med åtskilliga af de 
på fasta landet af Sverige förekommande utom i annat, äfven 
deruti, att de föra Litorina litorea, som hittills ej är funnen 
lefvande kring Gotlands kuster lika litet som vid Sveriges 
Östersjökuster och hvilket således skulle vittna om att dessa 
lager blifvit salta under för dem liknande förhållanden i den 
dåvarande Östersjöfaunan. Mya arenaria som förekommer lef¬ 
vande utanför Gotland, har jag aldrig funnit fossil. Besyn¬ 
nerligt förefaller det äfven, att de vid kusterna så allmänna 
och på individer rika Lymnaea-arterna så litet representeras i 
dessa lager. 
Det är ofvanpå dessa deposita, som man finner de stora 
kantiga stenblock liggande, om sättet för hvilkas hitkomst man 
då och då ser vinkar gifvas, om man gifver akt på huru de 
än i dag flyttas. Det händer nemligen, att vid starka vintrar 
