lanrum temligen breda, platta; sidorna tätare punkterade'; i spetsen 
äro de gemensamt urnupna, hos honan är yttersta spetsen af suturen 
kölformigt upphöjd, hos hannen utlöper suturen i en liten hvass tand. 
Benen äro röda, låren beckfärgade, starkt bygda; bakre parets tibier 
på insidans nedre hälft cilierade hos hannen. 
3. //. pidchella (Germ.). Depressiuscula, oblonga, nitida, nigra, 
antennis, palpis, tborace disco infuscato, elytris pedibusque testa- 
ceis; tborace subquadrato, lateribus angulato-dilatato, parce et subti— 
liter punctato; elytris punctis minus crebris, dorso subseriatis. 
Long. lin. 
Kiesenw. Linnaea. Ent. IV, 187, 19. 
Tillsammans med föregående, men sparsammare. 
Mycket mindre och med ljusare färgteckning än föregående. Hufvudet 
är mycket fint punkteradt, pannan starkare; paipernas slutled i spetsen 
mörkare. Thorax är kortare än bred, sidorna på midten utvidgade i en 
något trubbig vinkel, mot spetsen svagare än bakåt, afsmalnande, 
glänsande, blekgul, på midten med en mörk skugga, som stundom 
utbreder sig åt sidorna, men aldrig når fram- eller bakkanten. Elytra 
äro äggformigt elliptiska, mer än hälften bredare än thorax öfver 
midten, i spetsen gemensamt rundade, glänsande, blekgula, suturen 
och sidokanten något mörkare, ej tätt punkterade, punkterna ordnade 
i 4—6 serier inifrån suturen, på sidorna tätare och i spetsen mera 
oregelbundna. Benen blekgula. 
LIMNEB1US (Leach.). 
1. L. truncatellus (Payk). Ovatus, leviter convexus, nitidulus, 
subtilissime rugoso-punctatus, parcius et tenuiter pubescens, niger; 
thorace elytrisque tenuiter fusco-marginatis; vertice punctulato, labro 
apice leviter emarginato. Long. | lin. 
Mas. abdominis segmento ventrali 6:to apice medio dente obtuso 
canaliculato armat.o, ultimo apice biemarginato; tibiis posticis basi 
valde coarctatis. Long. 1 lin. 
Hydrophilus truncatellus Gyll. Ins. Sv. I, 123, 13. 
Limnebius truncatellus Muls. Palpic. 90, 1. 
Ej sällsynt öfver hela Sverige, äfven i Lappland; jag har endast 
funnit den i skogstrakter. 
Aflångt-äggformig, ganska glest finhårig, mycket fint punkterad; 
elytra nästan cbagrinerade. Hufvudet är tydligare och starkare punk¬ 
teradt mellan ögonen än framtill; labrum i spetsen lätt urbräddad; 
palperna rödaktiga. Hannens framtibier äro bågböjda, mot spetsen 
incrasserade; det bakre parets äro på första tredjedelen mycket tunna, 
derifrån komprimerade ända till spetsen, mycket längre än bos ho¬ 
nan. Nästsista bukringen är hos hannen i spetsen beväpnad med 
en trubbig, nedåt och bakåt rigtad tand, som är lätt rännlad på 
inre sidan; sista är i spetsen biemargineradt; hos honan äro båda 
dessa segmenter hela, glatta. Outbildad är den liksom de följande 
arterna blekare, endast hufvudet och skifvan af thorax äro vanligen 
beckfärgade. 
