ÖFVERS1GT 
AF 
RONGL. AETENSRAPS-ARADEMENS 
FÖRHANDLINGAR. 
Åry. ÅO. 1853 . M &. 
Onsdagen den 11 Maj. 
Föredrag. 
1. Om jordens afplattning och massa. 
Hr 
Lector Lindman i Strengnäs hade insändt följande meddelande: 
1. »Sedan Snellius först förrättat en på vetenskapliga 
grunder stödd mätning, hvarigenom man kunde erhålla ett åt¬ 
minstone approximativt riktigt begrepp om jordens storlek, ehuru 
en tidig död hindrade honom att underkasta sitt arbete nödiga 
korrektioner *), hafva ganska många dylika mätningar blifvit 
verkställda. På det sista seklet hafva gradmätningarne i 
synnerhet blifvit talrika och af en noggranbet, som medgifver 
att sluta ej blott till jordens storlek, utan äfven till dess figur. 
Det visade sig nemligen, att de uppmätta gradernas längd till¬ 
tog från eqvatorn till polerna, hvaraf följer, att jorden ej är en 
sfer. Då meridianerna således icke äro cirklar, blef naturligt¬ 
vis frågan, om de inträffa med någon annan kurva: och det 
enklaste var då alt antaga dem vara ellipser. Emedan jordens 
rotation och deraf följande afplattning voro till sin tillvaro kon¬ 
staterade, antog man, att jorden var en elliptisk rotationssferoid 
och sökte bestämma förhållandet mellan den genererande ellip— 
sens principal-axlar (halfva större=a, halfva mindre=6). Efc 
att finna detta och således äfven afplattningen (=.4 
behöfde man endast jemföra två grader, som blifvit uppmätta 
= 4 
a T* 
*) Delta gjorde Musschisnbroeck, men först efter Picards mätning. 
