— 10 4 — 
Då man eliminerar Sy, så finner man x— + f och utröner lätt att 
4 • 4 ao 
x— —- ger u — maximum = —-f # o, 
O t) 
4 . 12 
x=— — ger w— minimum —— - |3. 
3 5 
Nu fann man alltså både maximum och minimum; men frågan 
blir, om något mera maximi- eller minimi-värde finnes. För¬ 
söker man med att eliminera S x, såsom förut, så fås 
y(—==. ~ 3 ) ty=°» 
k\/l + 0 C 2 
hvaraf man erhåller ännu ett värde y~o, som ger x=2. Hade 
man deremot börjat med att eliminera y emellan de gifna eqva- 
4 
tionerna, så hade man blott funnit två värden nemligen x —±—; 
O 
om man åter eliminerat x, så hade man äfven funnit y=o 
samt att för detta värde är 
u — minimum = y + I (2 + Vö ). 
Dessa exempel torde vara tillräckliga att ådagalägga till¬ 
varon af det omnämnda faktum, som jag ingenstädes funnit 
anmärkt, vare sig att ingen gifvit akt derpå eller att det be¬ 
funnits alltför simpelt att förtjena anföras ens i en lärobok. Om 
också utredandet af denna sak ej erbjuder någon svårighet, så 
förbiifver den dock en objection mot sjelfva methoden och en, 
låt vara skenbar ofullkomlighet deri, hvilken det ej utan skäl 
torde anses nödigt att undanrödja. Äfven om detta medgifves, är 
det icke mig tillständigt att våga ett förslag till ändamålets vin¬ 
nande; må det endast tillåtas mig att göra qågra anmärkningar 
med anledning af de anförda exemplen. Af dessa ses att, hvarje 
gång 'Sy blifvit eliminerad, ett mindre antal värden erhållits, än 
vederbort, samt att cdla först blifvit funna genom successiv 
elimination af Sy, Sx, oaktadt man bordt få detsamma, om man 
eliminerat endera, hvilken som helst. Eftertänker man, huru¬ 
vida detta kunnat härflyta från någon egendomlig beskaffenhet 
hos de gifna eqvationerna, så finner man genast, att, i följe af 
en sådan, y försvunnit på samma gång som man eliminerat Sy, 
Öfvers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Arg. 10. N:o 5. ^ 
