ÖFVERSIGT 
AF 
KON GL. VETENSKAPS-AKADEMIENS 
FORHANDLINGAR. 
Årg. 1€&. f J[l G. 
Onsdagen den 8 Juni. 
Föredrag. 
1 . Tillverkning af Paraffin i stort. — Hr La- 
gerhjelm anförde: 
o 
»Är 1830 fann D:r Reichenbach uti den bränn-olja, som 
erhölls genom destillation af bokved (Fagus sylvatica), en oljlik 
massa uppfylld af glänsande kristall-fjäll. Denna oljlika massa in¬ 
nehåller ett nytt ämne, som han kallade Paraffin. Han ansåg det 
användbart till ljus äfvensom till basis för machinsmörja. Berzelius 
(Årsb. 1831 p. 310) förklarade att paraffin fås ur all slags ved 
och till den mängd, att methoder till dess fördelaktiga beredning 
sannolikt låta finna sig. Den bar sedermera erhållits ur oleum 
cerae, ur djurämnen och ur bituminös skiffer från yngre kalkfor¬ 
mationer. Levy har under Dumass ledning analyserat paraffin 
från flera ämnen, och funnit den lika beskaffad. Dess eg. vigt är 
= 0,89; den smäiter vid + 46, p 8, kokar vid + 370°å 380° och 
öfverdistilleras oförändrad; innehåller 85,03 proc. kol och 14,87 
proc. väte; är hvit, glänsande, len för känseln, utan smak och 
lukt, tändes trögt i luften, men brinner klart och lysande; an- 
gripes hvarken af syror eller alkalier; löses i flygtiga och feta 
oljor och låter sammansmälta sig med talg, fett, vax m. m. 
Den skiljer sig från stearin dels derigenom att den sednare ej 
håller så mycket kol, och dels deraf att stearin håller syre. 
