136 
För att nu återkomma till de diamagnetiska fenomenerna, 
så gifves det icke något skäl, hvarföre icke desamma äfven böra 
qvarstä jemle kompression, om nemligen magnetismen verkar 
direkte på kroppens partiklar och dessa derigenom antaga en 
egendomlig anordning motsvarande den, som förefinnes hos berg¬ 
kristall. 
En stråle liniärt polariseradt ljus låter, som bekant är, 
analytice upplösa sig i tvenne cirkulärt polariserade strålar med 
samma hastighet, utan att resultatet derigenom förändras, men 
gifver man den ena strålen en större hastighet, så uppkommer 
derigenom en vridning af polarisationsplanet sådan som man 
* 
finner hos Bergkristall. Emellertid är detta sätt att föreställa 
sig etherns rörelse i den nyssnämnda kristallen ej blott analy¬ 
tiskt utan äfven fysiskt riktigt, såsom redan Fresnel och sedan 
Jamin*) genom sina observationer bevisat; men det kan mycket 
sättas i fråga, om detta föreställningssätt äfven gäller med af- 
seende på den vridning af polarisationsplanet, som uppkommer 
genom magnetismen. Också de differentialformler, hvilka enligt 
Airy **) återgifva etherns rörelse under magnetismens inverkan, 
nemligen 
d 2 y _ ^<Py ^dz 
dt 2 1 dx 2 dt ’ 
d 2 z _ . d 2 z p dy 
dt 2 dx 2 dt 
antyda mera ett motstånd eller en yttre kraft, som söker att 
vrida etherpartiklarnes vibrationsplan än en verklig dubbelbryt¬ 
ning, direkte beroende af mediets molckulära anordning. 
Komprimeras en enaxlig kristall vinkelrätt mot axeln, så 
faller planet för de optiska axlarne tillsammans med kompres- 
sions-riktningen, då kristallen är positiv, men gör med denna 
riktning 90° vinkel, då kristallen är negativ ***). Häraf följer, 
att etherns elasticitet, relativt tagen, ökas genom kompression 
*) Ann. d. Ch. et d. Ph. Tom. XXX, p. 55. 
**) Phil. Mag. 1846, p. 469. 
***) Moigno, Répertoire d’optique moderne, p. 1594. 
