28 
6. Kan något åtgöras för att hindra spridningen af 
svampsjukdomar å svenska betodlingar? 
Af den framställning, som lenmats härofvan, framgår, hurusom 
uppkomsten af de flesta, mera farliga betsjukdomarne, sådana 
som Gulsot, Rotfiltsjuka, Rost, Sotdagg och Svartfläcksjuka, med all 
sannolikhet i främsta rummet är att tillskrifva utsädesfröet, 
d. v. s. något med detta följande sjukdomsfrö. De fullt bindande 
bevisen för detta antagande kunna visserligen ännu icke framläggas, 
men detta bör näppeligen öfverraska, då det först är på allra sista 
tiden, som man börjat få blicken något öppen för den stora 
betydelse, som kan tillkomma frön såsom smittspridare, och då det 
kräfver under åratal fullföljda, mödosamma specialstudier att fullt lösa 
denna fråga för hvarje särskild sjukdomsart. Sannolikheterna för det 
gjorda antagandet äro emellertid redan nu så stora, att man ej bör 
uppskjuta att med denna förutsättning såsom utgångspunkt taga i öfver- 
vägande, om och hvad som skulle kunna åtgöras för att hindra de 
hotande sjukdomarnes fortsatta invandring och ytterligare utbredning 
inom våra betodlingsdistrikt. Ty det gäller här, såsom i alla liknande 
fall, att man måste gripa in i god tid, innan fienderna blifvit så man¬ 
starka och tagit i besittning så stor terräng, att all kamp mot dem 
blir fåfäng. 
Uppmärksamheten bör alltså, långt mer än hittills varit 
fallet, egnas åt utsädesfröets hälsotillstånd. Man måste skaffa 
sig största möjliga visshet om att detta frö är fritt från smittämnen, 
tillhörande någon farlig sjukdomsart. Huru skall man, frågas det, 
skaffa sig sådan visshet? Är det månne tillräckligt, att man låter 
undersöka frö varan vid någon frökontrollanstalt enligt där vedertagna 
metoder? Nej, långt därifrån! Det är icke ens tillfyllest, att man 
vänder sig till en vetenskaplig, botanisk anstalt. Till och med den 
mest omsorgsfulla, mikroskopiska undersökning kan befinnas oför¬ 
mögen att gifva visshet härutinnan. Den enda väg, som leder till 
målet, är och torde länge än förblifva en mycket noggrann, af 
sakkunnig person verkställd granskning af de växande grö¬ 
dor, från hvilka frö skall tagas, dels af fröstockarne under det 
år fröet produceras, dels ock — särskildt om man vill själf produ¬ 
cera frö — af den rotskörd, ur hvilken man tänker utvälja betor 
för ett följande års fröproduktion. En sådan granskning bör ske 
upprepade gånger under sensommaren och hösten ända intill tiden 
för betfröets och betornas skördande. Rland dessa granskningar äro 
i synnerhet de sist företagna af vikt, alldenstund sjukdomarne i all¬ 
mänhet framträda skarpast’ mot slutet af vegetationstiden och då 
äfven bäst lägga i dagen den hos dem under året å platsen ifråga 
inneboende lifskraften. Kännedomen om skadegörarens tillfälliga lifs- 
kraft är ingalunda oviklig, då man har all anledning befara, att med 
