16 
betupptagningen, kommit att annvändas såsom fröbeta ett följande år 
och att svampen under någon form — såsom mycelium eller såsom 
plasma — så spridt sig uti och genomträngt alla de uppväxande skotten, 
att äfven fröhvlsor och frö kommit att innehålla smittämne? För 
att utröna denna sak kräfves) det mycket omfattande samt länge 
fortgående studier och försök. 
Rotfiltsjukans svamp, Rhisodonia violacea, hör till de mindre 
nogräknade bland parasitsvamparne, då det gäller valet af värdplantor. 
Den omtalas och be- 
skrifves första gången 
år 1728 af fransman¬ 
nen H. L. Duhamel från 
södra Frankrike såsom 
svårt härjande å löken 
af saffran (Crocus sa- 
tivus). Svampen erhöll 
då namnet Tiiberoides . 
Den har sedermera iakt¬ 
tagits å en mängd andra 
växtslag, såsom sparris 
(1782), luzern och äpp¬ 
le (1815), schalotten- 
lök (1830), krapp, po¬ 
tatis, böna och tulpan 
(1843) samt klöfver 
och apelsin (1851), — 
samtliga dessa sjuk¬ 
domsfall iakttagna i 
Frankrike. Efter att 
tlera gånger ha ombytt 
namn, erhöll svampen 
1851 det namn, Rhi- 
zoctonia violacea, hvil¬ 
ket den ännu bär. 
Det är ganska egen¬ 
domligt, att det dröjer 
mer än 1 1 / 4 sekel efter upptäckandet af svampen uti Frankrike, innan 
man finner något meddelande om densammas förekomst i Tyskland. 
Från detta sistnämnda land omtalas den nämligen först på 1850-talet 
och då dels å sockerbetor (1853) dels å morötter (1854). 
Sedan den tiden är det förträdesvis å sockerbetor, luzern, klöfver 
och morötter, stundom äfven å potatis och kålrötter, som svampen 
omtalas såsom skadegörare, och komma budskapen härom från Belgien, 
Italien, Tyskland, Danmark m. fl. länder. Från Danmark omnämnes den 
såsom parasit å betor (sockerbetor) för första gång år 1889 (Lolland), 
och den har har sedan dess därstädes årligen uppträdt fläckvis å ett 
Fig. 4. Sockerbeta, angripen af Rotfiltsj uka ( Rhizo - 
ctonia violacea). a. Hel rot, till de nedre 3 4 öfvertäckt 
af svampfilt. — b. Sjuk rot, genomskuren på tvären. 
— Naffentorp, Vintrie (Skåne), 19 7 n 10 . 
