9 
torna uppträdande — bröto fram. voro ingalunda några svaga, dö¬ 
ende blad, utan kraftigt växande, mörkt gröna blad. Skedde utbrottet 
med 1 ensamt eller 2— 3 sår tätt tillsammans, så syntes gärna kring 
såret eller sårfläcken en ganska stor, ljus ring. Kommo såren åter 
fram talrika i utbredd grupp, så framträdde ingen omgifvande ljusare 
ring, och de enskilda såren voro då mycket små. I sitt första fram¬ 
trädande tedde sig alltså betrostsvampen på samma sätt ungefär som 
rågens brunrostsvamp (Puccinia dis per sa), dä denna visar sig med 
sina första sommarsporsår ( Uredo ) å ett rågblad vid midten af juni 
månad eller understundom något tidigare. 
Den frågan framställer sig nu: Hvarifrån ledde de allra första, 
å den först insjuknade betplantan omkring den 1 september frambry*- 
tande såren sitt ursprung? Fanns å den omgifvande vegetationen, 
närmare eller fjärmare. någon sjukdomskälla, som kunde sättas såsom 
ansvarig till det inträffade sjukdomutbrottet? Mig veterligen ej! 
För det första växte i närheten intet annat slag af betor än röd¬ 
betor, hvilka odlades i närbelägna köksträdgårdar, och dessa rödbetor 
b öllo sig, efter vanan i dessa trakter, hela sommaren och hösten fria 
från rost. För det andra må påpekas, att jag ingen gång hvarken 
själf iakttagit eller af andra hört omtalas fall af rost å betor, som 
odlats i Stockholmstrakten. Under de år, då jag vid Experimental- 
fältet odlat betor, — socker- foder- eller rödbetor, — har jag städse 
förgäfves sökt efter rost. Jag har därför ock kommit till den upp¬ 
fattningen, att betrostsvampens naturliga utbredningszon slu¬ 
tar söder om Stockholms breddgrad. Detta är väl så att fatta, 
att betingelserna för denna svamparts trefnad och fortkomst härstädes 
i regel saknas. 
Man frågar måhända, hvarför ej sjukdomsutbrottet kan anses fram¬ 
kallad t af svamsporer, som kunde ha funnits kvar å betornas yta. 
särskildt å bethufvudena, där förra årets rostiga blad haft sina fäst¬ 
ställen. Möjligheten att, trots de upprepade tvättningarna och spol- 
ningartia, dylika sporer funnits kvarsittande å de på våren i försöks- 
gården utplanterade betorna, är ju visserligen ej helt utesluten. San¬ 
nolikheten däraf är emellertid ytterligt ringa, och ännu svårare är 
att från dylika sporer på tillfredsställande sätt förklara uppkomsten 
af de första såren — och dessa sår sommarsporsår — å den nya 
vegetationen så sent som den 28 augusti å en och den 2 september 
å ytterligare några af plantorna. Räknar man från och med juni 
månads ingång, — små bladrosetter funnos å rötterna redan vid 
utplanteringen den 20 maj, — så hade en tid af omkring 3 månader 
förflutit, innan de första rostsåren framkommo. Uti anställda försök 
har såsom ofvan nämnts, inkubationstiden befunnits vara omkring 
en månad. Den långa renhetsperioden lägger, synes mig, ett 
bestämdt hinder mot att söka ursprunget till de första, om¬ 
kring den 1 september frambrytande rostsåren uti några å röt¬ 
ternas hufvud kvarvarande vintersporer från förra året. 
