19 
Einbelet redan upptäckt det gjorda misstaget, så att jag hop¬ 
pas, att ingen vidare olägenhet dera!' uppkommer, och at! 
det blott återstår att motverka de missbruk, som på många 
sätt föisökas vid premiernas begärande. Föj’ att vara fullt 
brukbar, och således för att kunna vinna praemium, borde en 
däckad storfiskebåt vara af minst 14 lästers drägtighet, eller 
13 ä 14 alnars köl och 3| ä 34 alns inv. djup, samt nödvändigt 
färdigt inredd för sahningen om bord, hvilkef sednare ej all¬ 
tid lärer hafva varit händelsen. Äfvenså kan den fordran gö¬ 
ras, då så betydliga praemier utdelas, att den är ny. En 
däckad båt finnes här, som är i allt hänseende ändamålsenlig, 
af v. p. 144 lästers drägtighet och 14 alnars köl. Den till¬ 
hörer en utmärkt skicklig fiskare vid namn Olaus Persson i 
Sunna j jag hoppas att han erhåller det praemium han, ehuru 
något sent, har sökt. 
Makrillfisket har lyckats endast i norra skärgården, 
mest med vad, något med drifgarn. Fisket med ränndörj 
har minst lönat sig. Orsaken härtill uppgifves vara den, 
att det vanliga, här kallade Ganeskaret, Norrmännens Rödaat, 
som anses vara Makrillens förnämsta föda, gått djupare ned 
i vattnet, till följe af det ostadiga vädret, som ständigt af- 
vexlat med storm och regn. Under vackert väder går det 
annars i vattenytan. Skärfolket förklara på detta sätt den 
högst ovanliga omständigheten, att makrillen i år sällan synts 
i vattenytan, ehuru den i mängd besökt skärgården, utan 
hållit sig på djupet. 
Sillfisket har varit dåligt. Under vintermånaderna 
blef silier», såsom vanligt i Tjörns skärgård, ej eftersökt. Lik¬ 
väl fångades något stor sill i Januari månad, under isen med 
skäddegarn, ett bevis att åtminstone något stimm var tillstä¬ 
des. I norra skärgården, kring Grafverna och Fjällbacka, 
fångades då något litet Skarpsill, blandad med s. k. Loddsill. 
På senhösten var förhållandet lika i samma skärgård. 
Här vid Tjörn i Stifjorden fanns under sommarmånaderna 
god tillgång, men den togs blott i ringa mängd. På senhö- 
