26 
dera saltet, NaS + Na 2 As. Det fatiscerar icke i luften och 
är mycket lätlsmältare än hvart och ett af dessa salter för sig. 
A rse n i k sy ra d ba ry t, fälld ur en lösning af chforbarium 
med arseniksyradt natron, så att hela barythalten ej ulfälles, 
i kokning eller kallt, håller 9 procent eller 3 atomer vat¬ 
ten, hvaraf den i lindrig värme förlorar 2, men den 3:dje 
först i glödgning. 
Det salt, som anskjuter ur en lösning af arseniksyrad 
baryt i arseniksyra, håller 8.76 p. c. vatten och är BaAs + 2H. 
Upplöses barytsaltet i ett större öfverskott af syran och 
afdunstas på sandkapell, till dess att massan är nära att torka 
alldeles in och denna sedan upplöses i vatten, så blir ett 
pulverformigt salt olöst, som består af BaAs 2 + 4H och är 
svårlöstare i vatten än det neutrala barytsaltet. Det tål kok¬ 
ning och blir dervid obetydligt sönderdeladt, då deremot det 
kristalliserade BaAs sönderdelas efter hand af kallt vatten. 
Det har allt utseende af att vara i analogi med Grahams 
a fosforsyrade (metaphosphate) baryt jord, ehuru det håller dubbla 
atomtalet af syran mot Grahams. Hvad som ger anledning 
till denna förmodan är, att det icke kan annorlunda fram¬ 
bringas, än deri^enom, att den starkt sura vätskan afdunstas 
O 7 r' 7 
i god hetta till börjande intorkning. 
Arseniksyrad silfveroxid fås på våta vägen, såsom 
bekant är, aldrig annorlunda än i form af det bruna Åg 3 Äs. 
Då salpetersyrad silfveroxid smältes med arseniksyra, lika 
atomvigter, till salpetersyrans utjagande, så får man ett gult 
salt, men det sönderdelas genast i vatten och afsätter det 
bruna basiska saltet. Upplöses detta i salpetersyra och lös¬ 
ningen afdunstas till dess salpetersyra begynner afdunsta, så 
anskjuter, under afsvalning, basiskt salt derur i svarta, små 
kristaller, och ur den syrupstjocka modervätskan anskjuter ett 
annat efter lindrig afdunsining, som har utseende af salpetersyrad 
silfveroxid, men är ett dubbelsalt af detta med neutral 
