35 
silas och sedan ännu mera saltsyra blandas !ili lösningen, så 
fäll es deraf del andra. 
Fibrin löses på lika sätt, efler ett par dagar, i mycket 
utspädd saltsyra, men ur denna lösning fäller kolsyrad am¬ 
moniak allt det upplösta. Albumin åter löser sig icke i den 
så utspädda syran, utan tillsats af popsin (det i magens hin¬ 
nor befintliga egna ämnet); men älven derur fäller kolsyrad 
ammoniak hvad syran upplöst, utan att tillsats af saltsyra 
sedan gör ny fällning. 
De hvita kulor som förvandla mjölken till en emulsion, 
kunna, såsom redan är bekant, ur mjölken fullkomligt af- 
skiljas, genom upplösning af koksalt eller svafvelsyradt na¬ 
tion deri, hvarefter man genom silning får en klar vätska, 
som innehåller osten upplöst. Det ena af de tvenne nu näm- 
da ämnena, utfälles derur då denna vätska kall blandas med 
saltsyra, och det andra när den sura vätskan sedan upphet¬ 
tas till kokning. 
Protein. Sedan det, genom Redtenbachers försök öf- 
ver taurin, visat sig, att djurämnen kunna innehålla svafvel, 
som på våta vägen icke genom kungsvatten låter försätta sig 
i det tillstånd, att genom barylsalter kunna upptäckas, har 
Hr Mueder återtagit sina försök öfver fibrin och protein, 
hviIka han på torra vägen behandlat med kolsyradt kali och 
salpeter; men det har visat sig, att fibrin icke håller mera 
svafvel, än hans förra försök angifvit, och att protein är 
svafvelfritt. 
Galla. Hr M ulder har funnit, att om afdunstad galla 
löses i alkohol, och alkohol-extraktet, upplöst i vatten, be¬ 
handlas med animaliskt kol, så blir lösningen färglös, och 
då vattnet sedan afdunstas och extraktet lemnas öfvergjutet 
med eter, så förvandlar det sig till det af Platner, för nå¬ 
got mer än ett år sedan, upptäckta, fjälligt anskjutna ämnet, 
hvars natur ännu icke blifvit närmare bestämd. 
