55 
* gen säsom koppling. De förändringar kopplingen undergår genom Sub¬ 
stitution af väle med saltbildare, äfvcnsom de hvilka uppkomma medelst be¬ 
gagnande af Kolbes märkvärdiga försök öfver kopplade dityonsyror, genom 
Substitution af saltbildare mot väte, äro till flera af sina möjligheter fram¬ 
ställda och betraktade, och förf. ådagalägger på detta sätt, att substitutions- 
fenomenen kunna och böra betraktas ur andra synpunkter än från de 
franska kemisternas metalepsie och typ-theorier, i hvilka många fall anta¬ 
gas för Substitution, der likväl en total förändring af den använda krop¬ 
pens sammansättnings-art inträffat. 
Förf. yttrar till slut den förmodan, att hans framställning ej torde 
vinna gehör hos den nu rådande metaleptiska typ-teoriens anhängare, 
men hoppas att de skola finnas värda de kemisters uppmärksamhet, som 
ännu icke med blind tro fästat sig vid typ-teorierna. 
Remitterades till Hrr Mosander och L. Svanberg. 
Hr Adjunkt P. S. Munck af Rosenschöld: Undersökning om 
Elektricitet i fördeladt och bundet tillstånd. 
Sedan Författaren gjort närmare reda för de fenomener, hvilka äga 
rum vid elektrisk fördelning, så väl då den fördelade ledaren är isole¬ 
rad som icke isolerad, framställer han sin egna åsigt om fri och bunclen 
elektricitet, angående hvilka naturforskarne hittills icke kunnat blifva 
ense. Han bestrider helt och hållet den för någon tid sedan allmänna, 
och ännu af flera förfäktade meningen, att den bundna elektriciteten har 
förlorat något af sina ursprungliga egenskaper, och, endast utgående från 
den princip för elektrisk jemvigt, hvilken Poisson lagt till grund för sina 
vackra undersökningar om statisk elektricitet, visar han, att elektriska 
lagret på ytan af en fördelad och isolerad ledare i tankarne kan sönder¬ 
delas i tvenne lager, hvaraf han kallar det ena, som qvarstår efter af- 
ledande vidröring, om den fördelande kroppens elektriska tillstånd är 
constant, ledarens bundna elekricitet, och det andra, som är så beskaf- 
fadt, att det för sig icke åstadkommer någon verkan i ledarens inre, dess 
fria elektricitet. Den sednare blir här detsamma som Ohm kallar elek- 
troskopisk kraft. Är den fördelande kroppen en ledare, så förändras 
dess elektriska tillstånd genom den fördelade ledarens återverkan, och dess 
ytas elektriska lager sönderfaller, på samma sätt som dennas, i det fria 
och bundna. Om en ledare närmas till tvenne fördelande kroppar, så 
bevisas, att den förres bundna elektricitet är summan af de elektricitets- 
mängder, som hvardera af de sednare särskildt binda. Om blott den ena 
af de tre krepparne blifvit elektriserad, och de tvenne öfriga äro isole¬ 
rade ledare, så erhålla de sednare motsatta fria elektriciteter genom af- 
vexlande vidröringar. Ett särskildt hit hörande fall inträffar, då båda 
ledarne äro ställda på samma'sida om den fördelande kroppen, på så 
sätt, att dennes rätliniga elektriska verkningar på den aflägsnare leda¬ 
ren gå genom massan af den mindre aflägsna, hvilken antages icke iso¬ 
lerad. Enligt Knochenhauers och Petrinas påstående är den elektriska 
verkan på den förre ledaren, hvilken, enligt Fechners sätt att uttrycka 
sig, står i elektriska skuggan af den sednare, i detta fall noll. Fechner 
deremot, som underkastat saken en noggrann pröfning, bestrider delta 
och påstår, att^vérkäö ^ cslen fördelande kroppen öfverväger verkan af 
/ \ ~ '-t /£/,-mX 
