182 
flytande kräken. Fiskstimmen har då en sakta rörelse, och 
ses med öppet svalg och gan gå med gapet i sjelfva vatten¬ 
ytan, är mindre skygg och uppmärksam vid buller och an¬ 
nan rörelse, eller som det heter på skärgårdsspråket: ”lian 
går och vurmar i trinslaroch är lätt fångad om han i 
ar 
inom kast. Af ullig vind drifves detta ganeska i land i stora 
massor, och somliga säga då att vattnet blommar.” 
”Storfisket har varit ganska dåligt. Endast de som gå 
under Norge hafva gjort någon fångst, de som ligga vid Jüt¬ 
land få obetydligt. Jag har nu fått ett bevis för mitt på¬ 
slående att Bohuslänska fiskaren har för grof redskap. En 
dansk båt nödgades af storm följa Tjörns Skagenfiskare till 
Klädesholmarne. Han var nära lastad med torsk medan Tjörns- 
boerne fått nästan intet, men hans storbackor, försedda med 
engelsk krok, voro också icke gröfre än våra Koljebackor.” 
Med anledning af hvad Hr Ekström ofvan meddelat om 
det s. k. Ganeskaret anförde Hr Loven, att han haft tiilfälle 
att ia k t taga detsamma såväl vid Sverges vestra kuster, t. ex.* vid 
Kullen, som i Finmarken. Äfven vid Skottland är det kändt, 
och har äfven der fått ett eget namn, ”Maidre”, enligt Good- 
sir, som derom meddelat underrättelser i Ed. n. Phil. Journ. 
XXXV, 102, 336. I Finmarken ses det stundom drifva in i 
smala vikar till sådan myckenhet, att det, serdeles på grun¬ 
da, sandiga ställen, bildar en lång ljusröd sky utefter stran¬ 
den. Det är i sådana, men ännu mycket större samlingar af 
oessa små, till en del nästan mikroseopiska djur, som ej blott 
fiskar utan synnerligen hvalar finna riklig föda. 
7. Nordens Bafs-Mollusker. — Hr Loven fram¬ 
lade fortsättningen och slutet af den förteckning öfver vestra 
Skandinaviens Moflusker hvaraf början meddelades i Öfver- 
siglcn af föregående sammanträde: 
