dessa djur synas ofta med förkärlek qvarstadna inom den nejd, 
hvarest de undergått första stadierna af sitt lif. 
Rörande upptäckten af Pkryganca pkalaenoides medde¬ 
lar Hr Löwenhjelm följande: ”Denna art bemärktes första 
gången omkring d. 24 Maj 1844 då ett exemplar fångades 
vid den så kallade Bruksdammen vid Frösvidahl. Några da¬ 
gar sednare syntes vid Frösvidahlbäckens utlopp i sjön Tyss- 
lingen flera individer, som jag af okunnighet om denna in¬ 
sekts värde icke bemödade mig att ertappa. Sedan det er¬ 
hållna exemplaret blifvit lemnadt till Prof. Wahlberg och 
han upplyst mig, att denna art förut icke blifvit funnen i 
Sverige, gjordes på min anmodan af en af mina bekanta föl¬ 
jande året under min bortovaro jagt efter dessa djur, hvilken 
ock lyckades, men af en tillfällighet gingo de insamlade ex¬ 
emplaren förlorade. Under 1846 har min fångst slagit bättre 
ut, så att jag till Riks-Musei Entomologiska samling kan öf- 
verlemna 8 exemplar, tagna längs hela vattendraget, emellan 
Frösvidahl och sjön Tysslingen, ifrån d. 4 till d. 18 Juni. 
Den kläckes förmodligen vid bäckens utlopp i sjön Tysslin¬ 
gen, ty der visade sig de första exemplaren, men genom sin 
egen och vindarnas åtgärd omkringförd, har jag slutligen sett 
den förekomma på 4 mils afstånd norr från nämde sjö. Till 
flygt och öfriga beteenden synes den likna sina samslägtin- 
gar. Ehuru vid första ögonkastet under flygten lik en större 
hvit fjäril, skiljes den'likväl snart derifrån, genom dess ving¬ 
lande och mer fladdrande flygt. Den är ej särdeles svår att 
fånga, så vida den icke drifves af vinden. Den slår ofta ned i 
gräset, der den än kryper på marken, än sitter längs något 
strå. Ofta springer den på vattenytan och synes vara lifli- 
gare i sina rörelser på det våta än på det torra elementet. 
Dess flygt är tung, och frambringar den derunder ett smat¬ 
trande ljud med vingarna.” 
De karakterer hvarigenom förutnämde tvennc arter lätt 
skiljas från hvarandra äro följande: 
