4. Om Sylvia suecica. —• Ur eit bref från Hr W. 
Lilljeborg i Lund uppläste Hr Sundevall följande underrät¬ 
telse: Den förmodan som yttras i Vet. Ak.s Öfversigt 1844, 
p. 177, rörande Blåhakesångarns flyttning genom södra Sve¬ 
rige, har nu blifvit besannad. Jag var nemligen för några 
dagar sedan, d. 7 Sept., lycklig nog, att nära kusten af 
södra Skåne få skjuta tvenne yngre hannar af denna fogel. 
De träffades i en åker, beväxt med lem ligen hög potates, der 
de ganska snabbt sprungo långs fårorna och ogerna flögo upp. 
Dian tvifvel bör man tillskrifva deras förmåga, att sålunda 
väl dölja sig, orsaken, hvarföre de hittills blifvit förbisedde 
under sina flyttningar genom södra'Sverige. De erhållna ex¬ 
emplaren hade blott skalinsekter i magen. 
5. Om Fisket i Bohuslän. — Akademiens Leda¬ 
mot, Hr C. U. Ekström, hade i bref till Hr Sundevall med¬ 
delat följande nog märkliga uppgifter. ”Uti ett föregående bref 
har jag anmärkt , att storfisket i år varit ovanligen knappt 
och småfisket i fjordarna så litet lönande, att fiskrarna med 
svårighet kunnat dermed lifnära sig, men alldeles ej samla 
förråd för vintern. Några fiskare hafva trott att fisken, tvin¬ 
gad af den starka hettan under rötmånaden, dragit sig från 
de grundare ställena til! djupet; andra åter hafva förmodat, 
att den hållit sig åt vattenytan, ditlockad af den mängd små- 
si!l som under sommarn der visai sig. Endera af dessa om¬ 
ständigheter har man tillskrifvit det dåliga småfisket, eller 
fisket på grundare ställen. Emellertid har nu den rätta or¬ 
saken visat sig, som var ganska oväntad och hvarpå man 
ej hade tänkt. Fisken synes nemligen, såväl i denna (Tjörns), 
som i den norra skärgården, hafva varit angripen af en slags 
pest. 1 början af September hafva Vadfiskrarna på åtskilliga 
ställen i denna skärgård, och särdeles i Lyrö sund, fått en 
stor mängd död torsk i sina vadar. Detta fortfor ännu i slu¬ 
tet af månaden, och från Norrige spörjes den klagan, att 
