255 
aflägsna fundorter, sådana som nu för tiden återfinnas iden¬ 
tiska eller analoga antingen endast i ishafvets nordligaste trak- 
ter, vid Grönland och Spitzbergen, eller vid Finnmarkens ku¬ 
ster, men ju närmare lagren äro intill stranden, desto färre 
blifva de nordiska arterna, hvilka småningom lemna rum åt 
de sydliga former, som nu utgöra en så stor del af vår hafs- 
fauna. Det arktiska elementet, engång: allena herrskande, har 
således, småningom försvagadt, vikit undan för ett sydligare, 
som med efterhand ökad styrka inkräktat på dess område, 
under det sannolikt vår halfö, fordom till naturbeskaffenhet 
ett polarland, antog ett mildare klimat. 
Hegio ai’eüea. 
Hospites e mari siculo. Cives germani. A bor igi nes. 
Gastropoda. 
ALera bulla fa. 
Phililie scutulum. 
Scapbander librarius. 
Cylicbna alba*. 
Amphisphyra globos,a. 
Tritonium undatum*. Tritonium antiquum*,nor- 
vegicura, islandicum*, 
gracile* , Holböllii*, na- 
n u m , H u m p h r ey si a - 
f num*, cyaneum*, cla- 
t brat um*, Gunneri*, 
pyramidale*, turricu- 
ia*, barpularium*, reti- 
culatum, declive. 
Pleurotoma boreale, nivale. 
Kasia iucrassata. 
Purpura lapillus*. 
Admete viridula*. 
Tricbotropis borealis*. 
Velutina haliotidea*, pti- 
catilis. 
Lamellaria prodila, latens. 
■Seal aria groenlandica*. 
