Sa m m a nd ras; 
CA> 
Ci: 
a T föregående tabell. 
O ^ 
p 
a) Slägten som saknas i Medelhafvet, egentligen hög- 
nordiska, Gastropoda 7 
Acephala 5 
b) Slägten som äro genom andra arter representerade 
i Medelhafvet, Gastropoda 5 
Acephala 3 
c) Slägten af medelhafs-, germaniska ocli högnordiska 
arter, Gastropoda 9 
Acephala 6 
d) Slägten af medelhafs-arter, som uthärda i den ger¬ 
maniska och arktiska regionen, Gastropoda 3 
Acephala 10 
e) Slägten af germaniska arter uthärdande i den arkti¬ 
ska regionen, Gastropoda 2 
Acephala 3 
f) Slägten, rent germaniska, saknade i Medelhafvet och 
i arktiska regionen, Gastropoda 2 
Acephala 3 
g) Slägten af germaniska arter representerade i Me¬ 
delhafvet, Gastropoda 4 
Acephala 3 
h) Slägten af medel hafska och germaniska arter, 
Gastropoda 4 
Acephala 4 
i) Slägten af endast medelhafskä eller sydliga arter, 
Gastropoda 9 
Acephala 4 
9 29 38 
8 8 
4 9 13 
5 8 13 
16 30 18 64 
S 14 11 33 
5 2 7 
18 17 35 
4 4 
7 7 
2 2 
3 3 
5 5 
9 9 
7 12 19 
6 6 12 
11 II 
5 5 
Inom den germaniska regionen, f)—i), hafva deremot 
Gastropoderna 19 slägten, Acephalerna endast 16. De begge 
grupper, g) och h), inom hvilka egendomliga arter utbildas 
Sios oss, äro å båda sidor näslan lika stora, men inom Ga¬ 
stropoderna är i) talrikast, som innehåller endast uthärdande 
arter. Och dessa hafva, om den ofvan framställda förmodan 
är riktig, i den sednaste perioden nalkats våra kuster. 
De yttre vilkor, som bestämma hafsdjurens utbredning, 
äro utan tvifvel i främsta rummen hafsvattnets sälla och tem¬ 
peratur. De olikheter i afseende på mängden af koksalt, som 
förete sig inom de regioner, hviikas faunor vi ofvan jemfört, 
äro ännu för ringa för att kunna anses utöfva något stort 
