högre atomvigt än 258,14 i stället för en mindre; ty något 
lithion kunde ej deruti finnas. Alt det andra inkastet skulle 
utöfva elt fullkomligt lika inflytande, inses likaledes ganska 
lätt. Om således det af mig funna talet är behäftadt med 
något fel, så kan det väl vara händelsen derigenom, att det 
är för stort, men svårligen derigenom att det är för lågt. 
Den här angifna förändringen af talkjordens atomvigt, 
är till sina följder icke utan vigt i afseende på den poly- 
mera isomorphin. Uti de föreningar, hvilka innehålla blott 
mindre qvantiteter t a I k jord, omkring 10 procent och derunder, 
är den skilnad, som uppkommit till följe af denna lägre at.- 
vigt af så liten inflytelse, att den icke behölver tagas i be¬ 
traktande ; men uti de föreningar, hvilka äro mera rika på 
talkjord, är detta ingalunda händelsen. Uti det följande har 
jag jemförelsevis sammanställt så många af dessa, som min 
tid ännu tillåtit mig att beräkna. 
Först och främst vill jag anföra de förändringar, hvilka 
äga rum för serpentin, som utgör en så vigtig stödjepunkt 
för den polymera isomorphin, då man vid beräkningen af dess 
syreförhållanden begagnar sig af talkjordens nya atomvigt. 
Uti min förra afhandling 1 ) har jag anfört de syreförhållanden, 
hvilka följa af 13 skiljaktiga serpentinanalyser; dess förhål— 
Ira 
sig nu 
på följ 
ande sätt: 
<R) 
(R) 
Si 
Mg 
M S 
U1 _ 
:258,14 2) 
=250,9 7 
1) 
21,91 : 
20,27 
20,75 
2) 
21,90 : 
20,46 
20,95 
3) 
21,99 : 
20,78 
21,29 
4) 
20,03 : 
20,34 
20,82 
5) 
21,30 : 
2 i ,09 
21,56 
ti) 
20,93 : 
20,95 
21,43 
’) Pogg. Ann. B. 68, sid. 319. 
2 ) Egentligen =258,35 såsom talkjordens atomvigt ursprungligen 
blifvit bestämd af Berzelius. Igenom förändring af svaflets 
atomvigt blef den nedsatt till 258,14. 
