4 
med den oförändrade syran förenas till ett blysalt, ur hvilket 
den med sina förra egenskaper kan afskiljas. Då vi hafva 
många isomera syror, och man icke kan säga, att likhet i 
sammansättning af en organisk syras brännbara beståndsdelar 
utvisar samma kemiska kropp, så kan man dock icke antaga, 
att tvenne syror, som efter utseende äro olika svrsättnings- 
grader af samma radikal, också verkligen äro det, så vida 
icke den lägre genom syrsättning låter förvandla sig till den 
högre syrsättningsgraden, och då detta här icke visat sig vara 
fallet, så kunna också icke de tvenne ofvanföre anförda sy¬ 
rorna betraktas såsom olika syrsättningsgrader af samma ra¬ 
dikal. Till undvikande af de förvillelser, som kunna uppkom¬ 
ma af den antagna från oenanthyl härledda nomenklaturen, 
föreslår jag derföre dess bortläggande, och att kalla den af 
Liebig och Pelouze upptäckta syran Sitinsyra, af oleum Siti— 
cum, Bränvins fuselolja, hvaraf den utgör en beståndsdel, och 
den högre oxidations-graden, med en hokstafsförändring af dess 
af Laurent gifna första namn Azoleinsyra, Aboleinsyra. 
Vid försök att genom blandning af koncentr. svaf- 
velsyra, glycerin och vattenfri sitinsyra, frambringa en ny 
olja, sitinsyrad lipvloxid, som dock ej lyckades, erhöll jag en 
kopplad svafvelsyra, af svafvelsyra och sitinsyra, som vid ut¬ 
spädning med en mindre portion vatten afskiljer sig och fly¬ 
ter upp. Denna syra är olöslig i svafvelsyrehaltigt vatten, 
men löslig i rent vatten och ger med kalkjord ett deliquescent 
färglöst salt af sitinsvafvelsyrad kalkjord. 
4. Glycerin vin sy ra ock Glycerindrnfsyra. —- 
Sekreteraren tilläde, att då glycerin i högst koncentreradt 
tillstånd blandas med sin dubbla atomvigt vinsyra eller fati— 
scerad drufsyra och upphettas till + '150° eller deromkring, 
så uppkommer en utveckling af vattengas omkring hvarje korn 
af syran, och detta fortfar till dess syran är upplöst, då mas- 
