20 
kortare an cranierna af två Rysska fruntimmer i samma sam¬ 
ling; — att Ref. räknat Inkas till Brachycephalse, då de enligt 
Förf. tanke tvertom äro utmärkte för långa cranier, och hänvi¬ 
sar till bekräftande häraf på den långa Peruanskallen, som 
står afbildad hos Prichard. Likaledes yttrar Förf. sitt ogil¬ 
lande af namnet «Tartarer», såsom varande obestämdt, och 
än användt för Turkar, än för Mongoler. 
Ref. får i anledning häraf erinra om de stora svårighe¬ 
ter, som äro förknippade med bildandet af ethnologiska cra- 
niisamlingar, och det olika förhållande som eger rum med dem 
och samlingar af andra naturalster. Hela menniskoslägtet 
tillhör en art; de olika typerne äro varieteter i flere olika 
grader, som på många ställen äro med hvarandra hybridice- 
rade. I de flesta länder är mer än en typ af folkslag hem¬ 
mastadd. I många hafva folkvandringar egt rum, efter hvilka 
ofta en liten del af föregående stammar qvarblifvit. I flera 
länder hafva de qvarboende tillegnat sig den rådande stam¬ 
mens språk, såsom förhållandet lärer vara i norra Tyskland, 
hvars befolkning, i grunden Slavisk, i tidernas längd antagit 
Tyska språket och tyska seder, och derjemte blifvit amal- 
gameradt med den germaniska stammen. Likartade förhållan¬ 
den förekomma på många ställen i den gamla så väl som i 
nya verlden. 
Härtill kommer ytterligare inflytandet af smärre inflytt¬ 
ningar af fremmande folk, äfven som af den större mängd 
individuela formskilnader, som framträda i länder med högre 
civilisation. 
För att under sådane omständigheter utreda grundfor¬ 
merna erfordras talrika undersökningar. Så vidt ske kan böra 
dessa anställas både på lefvande individer och hufvudskålar. 
Sjelfva bedömandet af formerna fordrar ett vid naturforskning 
vandt öga. För att studera en craniisamling bör man, om 
möjligt, hafva för sig ett större antal specimina, som betrak¬ 
tas i olika ställningar, dock alla samtidigt i samma ställning. 
Såsom cranierne äro uppställda i Museerna ser man vanligen 
