varande invånares cranier förete. Han fann följande tre for¬ 
mer gemensamma för båda länderna, men förekommande i olika 
förhållanden. 
1:o Den runda formen, som har sitt hemland i södra 
Frankrike, samt några ställen i Skottland och Irland. Ref. 
anser denna form härstamma från de fordna Jbei'ierna. 
2:o En lång, oval form, den rätta Celtiska. 
3:o En kortare, oval form, med mera hvälfda sidor, som 
är den Norrmanniska, nära beslägtad med den Germaniska. 
Antager man med Prichard, enligt citater ur Strabo 
Appianus, Diodorus, Lucanus, och Silius Italicus m. fl., att 
Iberier och Celter i Spanien och Frankrike, efter långvariga 
strider ingått fred och öfverenskommelse att bebo samma 
länder, hvarvid de starkare Celterne blifvit rådande, och de 
med dem sammansmälte Iberierne fått namn af Celt-Iberier, 
så låter det förklara sig huruledes båda erhållit de rådandes 
allmänna namn: Celter. I öfverensstämmelse med denna åsigt 
tror Ref. sig böra anse det här framställda cranium från Marly 
vara af Celtiberisk eller Iberisk stam. — »Rask skall anse de 
äldsta invånarne i Vestra och Södra Europa hafva tillhört den 
Euscariska racen, från hvilken Iberierna härstamma, och han 
har ansett sig kunna upptäcka spår af Euscariska språket så 
väl bland Baskerna i Frankrike och Spanien, som bland de 
Finska, Lappska och Danska folkstammarna». Ref. har be¬ 
gagnat detta stycke ur Wildes citerade skrift, då han ej haft 
Rasks arbete tillhands, för att antyda samma åsigt som Nils¬ 
son redan (1. c. p. 12) yttrat, nemligen sannolikheten af 
en forntida stamförvandtskap emellan de äldsta invånarna i * 
södra, vestra och norra Europa. 
10 . Cranier från Sandwichs-öarna och Ore¬ 
gon . — Hr Retzius fortfor: När Hr Kapten Waerngren som¬ 
maren 1843 återvände från en resa till Söderhafvet medförde 
