33 
i indre är nacken från sidorna nedtill sammantryckt, med en 
lågt belägen liten nackknöl, som är sammanfallen med de 
bå-gformiga nackliniernas förening (stället för protuberantia oc- 
eipitalis, som här saknas och ersättes af en liten grop). Pla¬ 
nerna för lilla hjernan äro små, mycket uppåtstående och väl 
åtskilde genom en grop. Ryggmergshålet ovanligt långt, ovalt; 
ledutskotten små; gomhvalfvet smalt, långt, djupt, framt 
utplattadt; choanerna små; vomer riktadt mycket framåt, tfw*' , T 
derkäken felades. 
Mått. 
Längd —0,187; pannbredd 0,094; nackbredd 0,148; 
omkrets 0,519; höjd 0,151; mastoidalbredd 0,124; längd af 
ryggmergshålet 0,039, bredd 0,032; okbågsbredd 0,135; 
ögongropshöjd 0,072, bredd 0,038; öfverkäkshöjd från näs¬ 
roten 0,072. 
Jemfördt med ett cranium af Nyseländare visar detta 
cranium mycken öfverensstämmelse, men skiljer sig derifrån 
förnämligast genom den nämda kompressionen i undra delen 
af nacken. Nacken på Nyseländarn är nästan alldeles flat och 
mera framåtstupande än lodrät. 
Ehuru denna typ, genom sin betydliga längd, jemförd 
med det smala intermastoidal-afståndet, vid första påseendet 
väcker villrådighet till hvilken klass det skall föras, tala dock 
de stora parietalknölarna och den fyrkantiga nackregionen, m. 
m. för dess plats bland brachycephalerna. Under mitt vi¬ 
stande i London såg jag ett stort antal cranier af Polyne¬ 
sier med samma form. Jag var i början något tvekande om 
deras rätta plats, men är nu förvissad, att de utgöra ett af 
de yttersta leden i den brachycephaliska prognathiska klassen, 
och bilda en öfvergång från denna till den dolichocephaliska. 
Dieffenbach (Travels in New Zealand), räknar Sandwicb-öbo- 
arna till »True Polynesians», som han anser vara en varietet 
eller underafdelning af Malayerne, hvilket öfverensstämmer 
med formen af craniet. 
Ö/vers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. $ Arg. N:o r. 
I ' N '-V 
■ 
3 
