ÖFVERSIGT 
AF 
RONGL. VETEIVSRAPS-ARADEMEIVS 
FÖRHANDLINGAR. 
Arg. A. 4S4 1 ». M 9. 
Onsdagen den 10 Februari. 
Föredrag*. 
1. Kolsvaflad etyloxid, JTant/iogensyra Zeise. 
— Sekreteraren anhöll att för ett ögonblick få fästa Akade¬ 
miens uppmärksamhet på denna märkvärdiga förenings egent¬ 
liga sammansättningsart. Zeise, som upptäckte den -1822, an¬ 
såg den först för en vätesyra, hvilken åsigt nya försök för¬ 
anledde att ändra till den af en syresyra, och efter förnyade 
undersökningar, rörande dess qvantitativa sammansättning, lyc¬ 
kades han att ådagalägga, att den i sitt fria tillstånd kan an¬ 
ses bestå af 1 at. etyloxid, \ at. vatten och % at. kolsvafla, 
och att denna vattenatom kan utbytas emot \ at. af en sy¬ 
rebasis, t. ex. kali, blyoxid m. fl., hvaraf ett neutralt salt 
uppkommer. Hans flera gånger förnyade analyser instämma 
så fullständigt med denna åsigt, att den sedermera blifvit all¬ 
mänt antagen. Dylika föreningar hafva sedan blifvit fram- 
bragta med ketyloxid (den basiska organiska oxiden i Vallrat) 
metyloxid och amyloxid. 
Föreningar af ett sulfuretum med en oxid, ett haloid- 
salt eller ett syresalt, af samma radikal med den i sulfure¬ 
tum befintliga, äro kända; men vi hafva intet exempel, att 
en svafla kan förenas med en syrebasis och gifva ett neu¬ 
tralt salt. Den här ifrågavarande föreningen, enligt hvilken 
kolsvafla skulle bilda neutrala dubbelsalter, t. ex. med kali 
och en af de nämda organiska basiska oxiderna, är således 
ett undantag från vanliga förhållanden. 
