o 
petersyrlighet. Åtminstone synes den vigtlillökning, * som upp¬ 
står då bomull (med kali befriad från lösliga ämnen), behand¬ 
las med salpetersvafvelsyra, ej kunna förklaras på annat sätt. 
Ty då dertill en röd salpetersyra blifvit använd i blandning 
med svafvelsyran, har vigtstillökningen vid flera försök visat 
sig vara 72.8 procent (med ej £ proc. i variation) af bom- 
ullns vigt; men då en lika renad bomull blifvit behandlad 
med en förut använd och till beredning af ligninkrut begag¬ 
nad salpetersvafvelsyra, har denna vigtstillökning alltid varit 
större, eller 76.32 procent (med äfvenledes ej mera än ^ proc. 
variation), hvilket synes härröra deraf, att ligninkrutet af för¬ 
sta beredningen utgöres såväl af salpetersvradt som salpeter- 
syrligt lignin (beröfvadt en del af elementerna för vatten), un¬ 
der det att den förening, som tillkommit vid bomulls hehand- 
ling med en redan använd, dock ännu stark syreblandning, 
utgöres af blott salpetersyradt lignin (minus vatten), utan in¬ 
blandning eller förening, af dess salpetersyrliga salt, och hvilket 
sannolikt blifvit förorsakadt af salpetersyrligheten i den använda 
salpetersyran, som, vid syrans första inverkan på bomull in¬ 
gått förening med ligninbeståndsdelarna, och deraf på sätt och 
vis blifvit utfälld. Tillika förklaras häraf hvarföre så många 
skiljaktiga uppgifter redan finnas på bomullskrutets och xyloi— 
dins sammansättning. 
Oberäknadt att sålunda skiljaktiga vigtstillökningar, hän- 
tydande på skiljaktiga föreningar, uppkomma vid behandling 
af bomull med salpetersvafvelsyra, allteftersom denna sednare 
är salpetersyrlighetshaltig eller ej, synas äfven andra förenin¬ 
gar kunna uppstå emellan de konstituerande beståndsdelarna, 
hvilket synes deraf, att då man i stark salpetersyra upplöser, 
så fort som möjligt, bomullskrut i värme (+70°), samt se¬ 
dermera indryper denna lösning uti mycket vatten, så fäiles 
dervid en salpetersyrad förening, men som ej mera bibehåller 
den starka explosiva egenskap, hvilken utmärker det ämne, 
som ursprungligen löstes i salpetersyran, ty det liknar mera 
i sitt förhållande xyloidin, samt det ämne som fås genom sal- 
