76 
karakter af tandvexlingen icke passar, emedan han funnit, att 
den i ännu fullständigare grad eger rum hos en fossil Elephant 
från Indien, än hos någon känd art af Mastodon. 
I andra stycket af detta häfte förekommer en vigtig jem- 
förelse af de verticalt-longitudinela genomskärningarna af kind¬ 
tänderna hos Elephas primigenius, asiaticus, hysudricus, afri— 
canus, planifrons och insignis, Mastodon latidens, ohioticus och 
sivalensis, samt Dinotherium indicum och giganteum. Förf. 
visar en successiv öfvergång af former från den nästan ce¬ 
mentlösa, korta, af två eller tre tvärryggar bestående, tapp- 
formigt ojemna tandkronan hos Dinotherium , till de likaledes 
med flere tvärryggar utrustade, flerspetsade hos Mastodonter- 
ne, der cementbeläggningen ökas; till Elephas Ganesa, der 
ännu ryggar och tappspetsar äro fristående under cementbe¬ 
läggningen , samt vidare till de i flera och flera fack delade, 
med cement fullt belaggda stora kindtänderna hos E. plani¬ 
frons, africanus, hysudricus, asiaticus och primigenius, hvil- 
ken sednares fack och tvärryggar uppgå till ett antal af nå¬ 
gra och tjugo. Hos Mammouth (E. primigenius) äro kindtän¬ 
derna mest sammansatta och de olika facken, som motsvara 
lika många ryggar eller långa processer på pulpan, gå så 
djupt, att de till en lång tid sträcka sig ända till roten; de äro 
liksom trångt sammanpressade i tunna skifvor, hvardera be¬ 
stående af den inre smala, långdragna tandbenssubstancen, 
belaggd med ett tunnare lager emalj, och hopfogade, den ena 
vid den andra, genom det djupgående cementet, som fyller 
alla mellanrummen från kronan ända ner mot roten. Närmast 
denna ytterlighet står kindtanden af den Asiatiska Elephanten, 
hos hvilken facken äro något färre, mindre sammanpressade 
och substanserne mäktigare; efter denna kommer E. hysu¬ 
dricus, der desamma äro vida färre och mindre djupa, samt 
sålunda tandbenssubstansen redan förenad i en hel kärnmassa 
och nedskjutande i större rötter. Efter denna kommer kindtan¬ 
den af den Afrikanska Elephanten, hos hvilken facken stå ännu 
glesare, med större mellanrum, fyllda af tjockt cementlager som ej 
