87 
ccntiska sammansättning kemiskt undersökt, hvarvid den 
sig innehålla 
Koppar . 
. . 32.910 erfordrar svafvel 
1 6.696 
Zink . . 
. . 6.408 — — 
3.164 
Silfver . 
. . 3.094 — — 
0.460 
Jern . . 
. . 1.313 — —- 
0.753 
Kobolt . 
. . 0.491 — — 
0.267 
ISly . . . 
. . 0.043 — — 
0.OO7 
Antimon 
. . 24.770 — — 
9.249 
Svafvel . 
. . 30.049 
Bergart . 
. . \ .292 
Arsenik . 
. . spår 
1 00.370 
visat 
och då man häraf ser, att svafvelhalten, som upptages af de 
elektropositiva metallerna förhåller sig till svafvelhalten uti 
svafvelantimon = 7:3, samt att således den enda rationella 
/ m 
formel som för detta mineral kan komma i fråga är R 7 Sb 
r r f ir' i 'n / 
eller (Cu, Zn, Ag) 7 Sb = rS-b+ör, visar det sig att detta 
mineral utgör ett nytt mineralspecies af underantimonsvafliga 
salternas klass, hvaraf vi väl förut känna en mängd förenin¬ 
gar af det neutrala saltet med bas i öfverskott, men hvilka 
alla dock blott hafva afseende på bly- och jernföreningarne, 
ty af de kopparföreningar r hvilka man känner och som utgö¬ 
ras af Bournonit och Fahlerz, förefinnes kopparen uti en lägre 
/ 
svafvelbildningsgrad, nemligen såsom Gu, och mig vetterligen 
har ännu ej någon svafvelbildningsgrad af kopparen, hvarest 
r 
den ingår såsom Cu blifvit ibland de underantimonsvafliga sal- 
terna inom mineralriket påträffad. Då detta mineral, såvidt 
det hittills blifvit funnet, är särdeles rikt på silfver, samt 
innehåller denna metall till större qvantitet än man hittills 
funnit i något mineral uti vårt land, föreslår jag att kalla 
det Aphthonit af acpdovoo , som betyder riklig. 
Aphthoniten har mycken likhet med de derba arterna af 
Fahlerz. Den har ännu ej blifvit påträffad kristalliserad. Brot¬ 
tet är skåligt . , . ojemt. Stålgrå. Strecket är svart grått. 
