00 
äfven erhålla till den grad oföränderlig, att magnetnålen äf- 
ven efter flera timmars förlopp icke synes hafva rubbat sig 
det ringaste. Derföre anser jag mig fullt säker, vid bestäm¬ 
mandet af min galvanometers motstånd på hvarf af reo- 
staten.» 
4. Om de i Sverige förekommande bergarter, 
somföra Hornblende eller Åugit; af A. Erdmann* 
-— Hr Mosander redogjorde i Hr L. Svanbergs och eget namn 
för denna i förra sammanträdet inlemnade afhandling. 
Författaren ger först en kort framställning om , sätten att 
bestämma de i dessa bergarter ingående beståndsdelar samt 
deras olika karakterer, uppräknar derpå de olika slag deraf, 
som hos oss förekomma och de ställen inom landet, der de 
blifvit funna, och bifogar slutligen en tabellarisk öfversigt af 
egentliga vigten och glödgningsförlusten hos åtskilliga bland dem. 
Om beståndsdelarne äro så groft utkristalliserade, att re- 
aktionsprof med hvar och en särskilt kan anställas, så kunna 
de, som bekant är, genom följande karakterer åtskiljas. 
Hornblende smälter för biåsrör med än svagare än star¬ 
kare kokning och lätt, till och med på kol, till svart eller 
svartgrön kula, som vanligen dragés af magneten. Dess ge¬ 
nomgångar göra med hvarandra vid pass 4 24° vinkel. 
Augit smälter något trögare och stilla till svart, svart- 
grönt eller bouteljgrönt, sällan magnetiskt glas, och har två 
genomgångar, som med hvarandra göra ungefär 88° vinkel. 
Den varietet af augit, som kallas 
Hypersthen har visserligen äfven två genomgångar, som 
med hvarandra göra 88° vinkel, men dessa äro vanligtvis ej 
mycket tydliga, den har deremot en tredje ganska tydlig ge¬ 
nomgång, som med de andra begge gör 4 34° vinkel och som 
går parallelt med afstympningsytan af det rhombiska prismats 
spetsiga sidokant. På denna genomgångsyta är vanligen en 
metallisk perlemorglans, under det att de öfriga ytorna hafva 
