sällsamhet, men har, efter den beskrifning W ols,aston dera 
gifvit, så alla egenskaper af en af dessa baser, att man knap¬ 
past behöfver mera än hans uppgifter för att med säkerhet 
räkna den till dessa. 
Då upptäckaren förärat mig vid pass i af den biåsesten, 
hvarpå upptäckten gjordes, och som jag här får för K. Aka¬ 
demien uppvisa, har jag begagnat en liten del deraf för 
att, genom undersökning af dess förhållande till platinachlorid, 
vinna äfven den bekräftelse, som dessa basers dubbelsalter 
dermed gifva. 
Yäl kristalliseradt saltsyradt cystin (cystinchlorammonium) 
försattes med platinachlorid, hvarvid det genast upplöstes. Der- 
till blandades vattenfri alkohol, som intet fällde. Denna lös¬ 
ning utblandades med lika volum eter, som utfällde saltsyradt 
cystin, om detta tillkommit i öfverskott, hvarefter den klara 
lösningen öfverlemnades åt frivillig afdunstning. En fullt amorf, 
skönt orangegul massa återstod, men denna var numera nära 
olöslig i vatten, hvari den förvandlades till ett gult pulver, 
som togs på filtrum. Det är olösligt äfven i eter och alko¬ 
hol. I torr destillation ger det salmiak, som sublimeras, nå¬ 
got vidbrända produkter, och lemnar en blandning af svafvel- 
platina och kol, som fordrar lång bränning i öppet kärl, för 
att blifva ren platina. 
Vi hafva således inom ett års tid, ifrån ingen, fått ur 
djurriket ej mindre än fem organiska baser, som innehålla am¬ 
moniak, kopplad med djurämnen. 
Man skulle kunna vänta, att taurin ur gallan hörer till 
samma klass af kroppar, men det har icke velat lyckas att 
förena den med syror till salter, eller med saltsyra och pla¬ 
tinachlorid ; den utkristalliserar ur blandningen oförändrad. 
2. Talkjordens al omvigt* — Hr L. Svanberg med¬ 
delade derom följande, i anledning af några försök, hvilka, 
