då 2 at. H€y inflyta på 1 atom vattenfri alkohol, så förvandlas 
syran på bekostnad af blott en atom vatten, och dervid kan 
då ej uppkomma 1 at. urenoxid-ammoniak och 2 at. kolsyra, 
emedan dertill fattas \ equiv. väte för ammoniaken och 1 at. 
syre i den ena af kolsyreatomerna. Dervid måste då bildas 
i stället 1 at. urenoxid-amid = C 2 H 2 N 2 0 2 + NH 2 , \ at. koloxid 
och 1 at. kolsyra. Men i at. amid, 1 at. koloxid och \ at. 
• • • 
kolsyra bilda carbamminsyra, C+CNH 2 , eller den syra som 
är förenad med etyloxid i den eterart som fordom kallades 
urethane; och då amiden NH 2 är i uppkomst-ögonblicket kopp¬ 
lad med urenoxid, C 2 H 2 N 2 0 2 , så behåller den sig dervid bun¬ 
den i föreningen med koloxiden och kolsyran, och en uren- 
oxid-carbamminsyra bildas som mättar den af alkoholn fram- 
bragta etvloxiden och ger den här i frågavarande eterarten, 
hvars rationella sammansättning då uttryckes med C" l H lf O+ 
(C+CNH 2 +C 2 H 2 N 2 0 2 ), hvarmed syrans empiriska formel C 4 H 6 N 4 0 6 
fullkomligt inträffar. Syrans namn kan då för större korthets 
skull blifva urencarbamminsyra och eterartens urencarbam - 
minsyrad etyloxid. 
Men om en rationell åsigt skall kunna antagas för annat 
än helt enkelt en gissning, fordras något mer än blotta öfver- 
ensstämmelsen med det empiriska resultatet, emedan man of¬ 
tast kan uppgöra mer än en rationell formel, som dermed in¬ 
stämmer, och mer än en kan dock icke vara riktig. De bevis 
för rationella formlers riktighet, hvilka vi hafva att tillgå, 
ligga deri att kroppens förvandling af reagentia fullkomligt in¬ 
träffar med hvad som efter den rationella formeln bör äga 
rum. Herr Wöhlers försök visa att urencarbamminsyran, af 
en starkare syra lösgjord från sin förening med baser, icke 
bildar en vattenhaltig fri syra, utan i ögonblicket förstöres på 
bekostnad af den tillkomna vattenatomen, urenoxidamiden för¬ 
enas med väteequivalenten till urenoxidammoniak samt kol¬ 
oxiden med syreatomen till kolsyra, och 2 at. kolsyra ut¬ 
vecklas, under det att \ at. urinämne stannar i lösningen. 
Ett urencarbamminsyradt salt, hvars lösning upphettas, för- 
