187 
Dessa äro de olika former af tungans beväpning jag lut- 
tills haft tillfälle att granska. Andra gifvas utan tvifvel, att 
döma särdeles af flera otydliga teckningar i Voy. de TAstro- 
labe, äfvensom ett antal slägten, som icke ännu blifvit un¬ 
dersökta, t. ex. Pyramidella, Turbonilla, Stylifer, Eulima, m. 
fl., torde erbjuda helt egendomliga former. Men af det ringa 
antal jag bär kunnat framställa visar sig emedlertid, att äfven 
inom denna djurklass de naturliga gruppernas karakterer med 
stor beständighet uttala sig i tuggorganerna. Sådant är fal¬ 
let bland Turbinea, Trochina, många Canalifera, Patella, som 
hvar för sig visa, hos deras olika slägten eller arter, öfver- 
cnsstämmelse på en gång i tungans structur och djurets yttre, 
stundom äfven inre delar. Men denna öfverensstämmelse är, 
så vidt vi ännu veta, icke lika tydligt uttalad i skalets form. 
Ty att Trochina, som nu visa så mycken öfverensstämmelse, 
varit splittrade i skilda ordningar, hade sin grund icke allenast 
deri, att den yttre formen af ett vegetativt organ dervid fick 
större inflytande än sinnes- och rörelseorganerna, utan deri, 
att snäckans form skenbart förnekar de olika slägtenas nära 
förvandtskap. Men det kan icke vara så; det finnes sanno¬ 
likt, bredvid perlemorstructuren, någon formegenhet i snäckan, 
som genomgår denna grupp från Trochus till Parmophorus. 
På samma sätt är det med Conus och Pleurotoma. 
Inom andra djurklasser är formen af munnens beväpning 
betingad af födans art; är det icke så äfven här? Det är 
för närvarande icke möjligt att besvara denna fråga. Väl 
hafva de afgjordt köttätande Buccinea en egen tandform, men 
å andra sidan skiljer sig tungans beväpning hos de i allmän¬ 
het växtätande Turbinea ej så som man kunde vänta från den 
hos de rofgiriga Cephalapoderna, medan denna deremot är 
ganska olik den hos Clio, som dock är ett utmärkt rofdjur. 
En annan dag skall lära oss mera härom. 
Följande är ett försök att systematiskt uppställa dc denna 
gång undersökta tandformerna. 
