på platinatråd erhöll en brun färg vid reduktion af det mät¬ 
tade fosforsaltsglaset *). 
Summan af de här anförda egenskaper bestyrker således 
mm här ofvan gjorda förmodan, att de här ifrågavarande 
metallsyrorna förhålla sig ganska likt en blandning af niob- 
svra och pelopsyra. Jag öfvergår nu till de enskilta af mig 
undersökta mineralier, hvaruti dessa metallsyror förekomma. 
I. Eukolit och W. ö h 1 e r i t. 
Jag har gifvit namnet Eukolit åt ett, såsom tillfällig 
inblandning i norrska zirkonsyeniten förekommande mineral, 
hvars yttre kännemärken redan förut (Fogg. Ann., B:d 61,' 
sid. 222) blifvit af mig beskrifna. Jag kallade den der 
»brun Wöhlerit», emedan den, såväl till följe af yttre karak- 
terer, som i sin qvalitativa sammansättning är ganska närbe- 
slägtad med Wöhleriten. Min der anförda förmodan, att den 
måhända vore en Wöhlerit, hvaruti större delen af zirkon- 
jorden ersättes af jernoxid, har såvida bekräftat sig, som mi¬ 
neralet innehåller vida mera jernoxid samt mindre zirkonjord 
än Wöhleriten **). Den qvantitativa analysen har likväl visat, 
att båda mineraliernas andra beståndsdelar, neml. kiselsyra, 
kalkjord och natron, förefinnas i Eukoliten uti helt andra 
stöchiometriska förhållanden än i Wöhleriten. Resultatet af 
en analys, som utfördes på lika sätt, som å Wöhleriten (Pogg. 
Ann., B:d 59, sid. 327) var följande. Jag har för jemfö- 
relsens skull bifogat analysen å Wöhleriten. 
*) Denna karakteristika reaktion kan lätt öfverses, om man icke 
upplöst en betydlig qvantitet syra uti fosforsaltet, eller om man 
icke tillräckligt länge fortsatt reduktionen. 
**) Af detta skäl kallade jag mineralet Eukolit, emedan det åtnöjde 
sig med jernoxid, då det fattades zirkonjord deruti. 
