4 
Sjukdomens natur. 
De på de döende eller redan döda grenpartierna befintliga svamp- 
vårtorna äro 1—2 mm stora, och till en början öfvertäckta af gre¬ 
nens hufvudväfnad. Snart brister dock täcket och sporsamlingen blifver 
fri och hlottad. Den är nu omgifven af uppvikna, trasiga hudrester. 
Vid genomskärning af ett dylikt sår (taflan, bild 2) ser man i midten 
en nästan halfklotformigt hvälfd svamptrådsbädd (stroma), hvarifrån 
ra dialt uppstiga långa trådar, hvilka i sina ändar afsnöra hvar sin 
knoppcell (konidie). Trådarne såväl som konidierna äro smutsigt oliv- 
grå till färgen. Konidierna äro i båda ändarne tvärt-afrundade, i stor 
lek mycket växlande, 40 — 80 X 16 — 20 /x De äro flercelliga (taflan, 
bild 8), med delnings väggarn e mestadels på tvären. Snedt på långs 
gående skiljeväggar förekom dock äfven, och detta ej sällan. Lagda 
i vatten på en glasskifva gro konidierna inom få timmar med ljusare 
groddslangar, dels i konidiens längdriktning dels från de mellersta, 
kortare leden utåt sidorna (taflan, bilder 4—5). 
Hvarthän i systemet hör den här föreliggande svampen? Till 
familjen Tuberculariecs dematiccc Sacc. och släktet Exosporium Link 1 . 
Någon till detta släkte hörande art, som uppträder på almarter, har jag ej 
kunnat upptäcka i den af mig tillgängliga litteraturen, och jag har ej 
heller kunnat identifiera densamma med någon redan beskrifen art af 
släktet Under sådana förhållanden vill jag här tills vidare uppställa 
densamma såsom egen, ny art samt benämna den 
Exosporium TJlmi no v. sp. 
Sporsamlingar spridda eller gruppvis samlade, vårflikt upphöjda, 
1 — 2 mm i diam., till en början täckta af grenens hudväfnad; vår¬ 
torna småningom bristande, med uppviken, trasig kant; svarta. 
Konidier långa, tvära i ändarne, smutsigt olivgrå, 40 — 80 X 16 — 20, 
mångcelliga. 
Förekommer på grenar af Ulmus montana, U. campestris och 
U. effusa i Sverige (Stockholmstrakten, Västmanland, Östergötand) 
maj och juni. 
För att säkert utröna, om den föreliggande svampen verkligen är 
att betrakta såsom sjukdomens orsak, och icke såsom en efterföljande 
förstörare å grenar, som af andra orsaker t. ex. frost blifvit skadade, 
anordnades på sommaren 1905 några infektionsförsök uti växthus. 
De till dessa försök utvalda plantorna voro unga och friska. De 
härstammade från en trädgård, hvarest åtminstone på den tiden 
den föreliggande sjukdomen icke var att upptäcka. Infektionsförsöken 
utfördes på det sätt, att färskt, grobart konidiematerial lades utefter 
1 Svampen skulle möjligen oekså kunna hänföras till släktet Gloeosporium, familjen 
Melancon ieoe. Tills vidare föredrager jag dock att räkna den till släktet Exosporium. 
